36 



h\'ilkct iaitald (U-l\-is nianf;Icr i lijcrncn, dc-r ogsaa almindclig har cl niindn- omfjing. Ccntrnlnerve.s3-stemet har overalt vundet 

 uid til kroppens indre kig og er ahiiindehg (især bugstrengen) adskilt Ira ektoderniet ved bet\'ilelige muskel- og bindevævs- 

 la". — Hugstrengens to længdekommissurer udsender med bestemte mellemrum store i^erifere ncrvestammer, længdekommis- 

 surerne er forenede \ed regelnia'ssig opir.i-drnde t\'erkoniniissurer og gaiigliecellerne viser en t_\ilelig ordning i l)i'sti'mte 

 o-rupper. Bugstrengen er i del hele meget sanimentra-ngt og rober en hoi u<l\'ikling. I'oruden de lo kengdekonnnissurer er 

 der en intermediær nerxe. 



Sammenlignet med archiannelidernes') staar altsaa efter det ovenstaaende myzostomernes nervesystem lietydelig 

 over disses, og i-r langt mer ditTerenlien. 1. Der kan dog lindes tiere ligheijspunkter, der iiiaa lyile hen paa et keiles udspring, 

 Qcr som kan kaste l\s over den tyliigenetiske oprindelse af llere af nervesj-stemets dele hos myzostomerne. Betragter vi 

 saaiedes hjernens t)delige adsk-illrlse i tre dele hos Polxgordius, da bringes tanken let hen paa forholdene hos ni)-- 

 zostomerne. Den forste hjernedel hos Polygordius, der sender nerver ud i de to tentakler, kan ikke ilen være homolog 

 med m\-/,ost(_)meriies tentakelring, der sender ner\-er til sv.elgrorets tentakler? Isanhed dette forekommer mig hois'-, sansxailig. 

 Hos M. graftl ser vi, der maa være et intimt forhold mellem Am egentlige hjerne og tentakelringen, idet den forstes ringe ud- 

 vikling og omfang erstattes ved den sidstes og dens nervecellers desto storre udvikling. Hos M. giganteum er der en jevn 

 udbredelsc af nerveceller paa veien mellem tentakelring og hjerne. Dette forekommer mig at kunne t3-de hen paa ilen forstes 

 oprindelige sammenhæng med den sidste som en del af denne, homolog med den forste del af Polygordius's hjerne (gang- 

 lions antérieurs). Hvad der kunde tale imod er, at der hos Polj-gordius ingen tverkommissur synes at være i den første del, 

 der kunde bidrage til dannelsen af den fibrillære tentakelring. Tænker man sig imidlertid, at mjv.ostomernes svælgrør er dan- 

 net ved udvikling. omdannelse og tilslut fuldstændig indkrængning af den forreste del af hovedet, hvilket, efter hvad vi kjen- 

 der af udviklingen, forekommer mig hoist sansynlig, da kan dette k-t torklares, iilet frontallappen hos m\'zostomemes even- 

 tuelle med archianneliderne beslægtede stamfader lidt efti-r lidt er bleven omformet til et ror, tentaklernes antal er vokset (hos 

 Polyt^ordius, og Protodrilus er der 2, hos Histriodrilus 5), cellerne i hjernens forste del er ljle\-ne forenet til en ring, og mellem dem 

 er opstaaet en ringkommissur. det er tentakelringen. Cellerne i hjernens bagre del, iler altsaa bliver homolog med hjernens 

 bagre del (ganglions posterieurs) hos Polygordius, er ligeledes blevne ud\-ikleile mod \'entralsiden til en ccllering, hvori dog in- 

 o-en ringkommissur er opstaaet, (ialfald er denne ikke tydelig udviklet). \'i linder allerede hos polygordius en vis disposition 

 til dannelse af en saadan cellering idet den bagerste hjernedcls to ganglier er forenede ved et baanil af ganglieceller (»une 

 bande de cellules ganglionaires':, Fraipont 1. c. p. 264)-). 



Den blandt archianneliderne, hvis nerves\'stem 1 sin hele In'gning erindri'r mest om m}zostomerni', er imidlertid 

 Histriodrilus (Histriobdella homari), der for nylig er bleven beskrevet at I""oettinger'') og af ham og E. v. Benneden hen- 

 ført til archianneliderne. Bugstrengens korthed med de faa (kun 7) ganglier, de adskilte længdekommissurer, der blot forenes 

 ved hvert ganglion, de mange fra hjernen til tentaklerne afgaaende nerver er altsammen ting, der i mer eller mindre grad minder 

 om m)-zostomernc. Hvad der imidlertid hos Histriobdell.-i eller, som den af Foettinger er bleven kaldt, Histriodrilus Bene- 

 deni især har \akt min opmerksomhed, er nogle af F"oettinger beskrevne paafaldende store celler, der har sit leie 1 grupper 

 ved roden af hver af de 4 lemmer (appendices locomoteurs), og som sender udlobere ud til den yderste ende af disse (1. c. 

 p. 45- — 459)- Foettinger beskriver dem som store celler, der med sine udlobere tarves stærkt af karmin og af osmiumsyre. 

 Han opfatter dem som muskelceller. Denne opfatnings rigtighed forekommer mig imidlertid (udeii at jeg dog endnu selv har 

 kunnet undersoge disse celler) A'derst t\'ilsom, naar man sammenligner dem med den ovenfor gi\ne beskrivelse at lod- 

 ganglierne hos myzostomerne. Allerede efter udseendet paa Foettingers tegninger (pl. XX\', fig. 10 Sr 11) har de imi 

 slaaende ligheil med de store kjæmpeceller i M. graftis fodganglier, og ser man saa hen til h'oettingers beskrivelse at <lem, 

 der forekommer mig mer at passe for ganglieceller (st.erk far\-ning af karmin og osmiumsyre) end muskelceller, ila maa man 

 vistnok tilstaa, at tlisse cellers homologi med fodgangliecellerne hos nn'zostonierne ikke blir usansynlig, h\'ad man nu end an- 

 tager disse for, enten nerveceller eller kjertelceller. Maaske har vi netop her 1 disse Histriodrilus's mulige fodganglier exempel 

 paa en form, nærbeslægtet med den oprindelige form af saavel mvzostomernes fodganglier som annelidernes (og hirudineernes) 

 laterale ganglier (maaske og arthropodernes,. 



Hirudineerne. Med hirudineernes nervesystem stemmer m\-zostomernes især overens ved besiddelsen af en inter- 

 mediær ner\-e i bugstrengen. Forovrigt S}-nes svælgringens b\-gning tildels at stemme overens, idet ingen af dem har nogen be- 

 stemt udpreget hjerne, og den hos enkelte hirudineer (f. ex. Haemopis) udenom svælgringen beliggende saakaldte : sj-mpathiske 

 hove dg angl ier' ■*) s)-nes at kunne svare til den af mig beskrevne bagre del eller cellering hos myzostomerne, der ikke har 



') Fraipont: Rectierches sur le syst. nervens etc. i^.\rcli. <le Hiologie, t. V. 1884.) — Ilatselick; Studien iihcT liutu-. iler .Anneliden. Wien 

 187S, samt denne forfatter; Protodrilus Leuckartii. i^Arb. aus d. zoiil. Inst., Wien, T. III, l8Sl.^ 



-) l)et kan fortjene at anmerkes, at Fraipont lios Protodrilus, Polygordius og Saccocirrus dans la profondeur de la couclie epithéliale de I'ue- 

 sophageo (p. 281) linder lo masser, som lian antager for at være af nervos natur, men liar dog ikke kunnet finde deres forliindelse med det o\rige nerve- 

 system. Umulig er det ikke, at man her har en del af et begyndende svælgrørsnervesysteni. 



•'') Alex. Foettinger: Recherches s. 1'organ. d. Histriobdella homari etc. (.Arch. d. I'.iol. t. V, 1884.'' 



'') > Sympathische Kopfganglicn», se Leydig: Tafeln zur vergleicliin(len Anatoniie taf. II & III, samt P)au des thierischen Korpers . Thiibingen 1864. 



