40 



Arachniderne. Ser yi paa arachiiii-kMicrwsystcinrt i sin almiiidcli^hril, da kan det xistiiok ikke Irakjnidrs al have 

 ikke saa liden lit^iu-d nu'd nuzostomcrnos. l-"ivnilnr all den i hrysU-l I'orkorU'dc og sammcnlra-ngtc hn'stganglicmnssc med 

 de derfra li! icninierne udstraalende 5 par store nerver, i anta! altsaa akleles svarende til myzostomerncs store fodiiervestam- 

 mer. De i liagkroppen alniindelig beliggende ganglier savnes selvfølgelig hos niyzostoinerne, der ingen bagkrop har, men 

 heri stemmer jo disse overens med adskillige arachnider. Del hos nnv.ostomerne forekommentle bagcrste lille nervcpar kom- 

 mer da at svare til lignentle hos en del arai'hnider og lil de til bagkro[ipen gaaende kommissiirer hos dem der har saadanne. 

 Den største ulighed beslaar i hjernens og svælgringens sannnt-ntr;engte b)'gning hos araehniclerne, h\'ori disse forovrigl ligner 

 pentastomerne. 



Sanseorefaner. 



Som egentlige sanseorganer kan hos de undersogte myzoslomer kun opfaltes de paa enden af svælgrøret siddende 

 tentakler og de langss kropranden siddende cirrer. Begge disse er allerede beskrevne under beskrivelsen af nerves}'stemet. 

 Saavel tenlaklerne som cirrerne maa opfattes som væscntlig dannede af integumentet ; der kan i begge adskilles epidermceller, 

 bindevævsceller, muskelfibre og tiltrædende nerver. De er besatte med lange stive liaar. Naar Cjraft"') opfatter som han kal- 

 der dem, de egle cirrer for al være kombinerede bevægelses- og fole-organer, da skal jeg hertil blot sige, at jeg linder den 

 sidste betydning, altsaa som foleorganer, i ethvert fald at være den overveiende. Ser man nemlig hen til det bel}'delige 

 ner\'ecomple.\-, der staar i forbindelse med hver cirre (tab. II, fig. 10, 13) da maa man vel snarest anse dette for al l\-de hen 

 paa temmelig udviklede føleorganer. Til den af Graft' hos M. cirriferum paa undersiden af cirrerne iagllagne grube beklædt 

 med store celler, der skulde kunne fremstrækkes og virke som fæsleorganer-) har jeg paa snil ikke kunnet tinde noget spor. 

 Jeg har omhyggelig undersogl saavel Iversnit som længdesnit af cirrer fra de forskjellige arter (ogsaa M. cirriferum), men 

 har altid fundel disse runde, uden noget spor til grube, og har heller ikke LiLindt epithelcellerne fundet nogen, der egentlig 

 fremhævede sig fra det almindelige. Skulde der imidlertid trods dette lindes saadanne celler divilkel jeg etter Grafts omhyg- 

 gelige beskrivelse ikke vil bestride, skjønt del forekommer mig mindre sansynlig) da s}-nes det mig efter del ovenfor 

 fremsatte mer sansynlig, at de staar 1 nervesystemets tjeneste end at de som Graff mener, skulde være hæfleceller. 



Kropshule og bindevævssubstans. 



Til en klar opfalning af kropshulen er jeg ligesaa lidel som Graft" og de tidligere forfattere kunnet komme. Del 

 eneste, der kan optatles som en saadan, er efter min mening de hulheder hos hermafrodilen, hvori æggene er beliggende. 

 Man kan hos individer, hvor æggene er mindre lalrige, ofte finde disse hulheder paa forskjellige steder næsten tomme, biol 

 med æg siddende som el usammenhængende lag langs hulhedens vægge; paa andre igjen kan man linde dem mer fulde. 



') Genus Myz. p. 28: »l)as5 letztere einen niederen .\usl)iUlungs<;r.icl darstellen als die echteii Cirren ist unzweifelhaft und es scheint 



mir die Annahme ganz gerechtferligt, dass diese neben der locomotorischen besondcrs auch Tastfunction ausuben, wahrend jene ganz ausschliesslich den 

 schwingenden Randsaum in der Fortbewegung imterstiitzen.« 



'" Se hans vidtløftige beskrivelse 1. c. p. 29. 



