ligerer (\CTsaa alniiii(lcli<j protoplasmadclc (inaaskc k'\-nintji'r at" liin(K-\-a'\-.-). UiKk-rtidcii er kjcTiH'U istcdc-lfor uiidt paa fiLu-rne 

 bcli^rjoiulc næniuTc (.'ii af cnderne- (b.; riler endog nicllcm en at" cndernrs f"orgrcninger (a.). MuskcllilH-rcn selv synes at have 

 en ganske svag, langsgaacnde slriering. 



De segmentale hudkjertelsække (Saugnapfé). 



Merkelig nok har alle tidligere forfattere uden undtagelse været enige om at betegne de mellem hvert fodpar be- 

 liggende organer med deres runde eller ovale aabningcr som sugeskaale (Saugnapfé, suckersV Ingen synes at have næret 

 tvivl om disse organers bet)'dning som hæfteredskaber, de fleste beskriver dem tilhørende og omgivende muskellag. P". S. 

 Le uc kart var den forste, der opdagede dem; han beskriver hos M. costatum fire par ovale saadanne. Siden er de af Loven, 

 v. Siebold, Semper bleven nærmere beskrevne ogsaa hos andre arter. Semper finder deres lumen beklædt med et stor- 

 cellet plasterepithel. L. v. Graft" gi\-er en end udforligere beskrivelse af deres finere bygning. Han siger blandt amlet:') 



Die Cuticula des Korpers setzt sich gleichmassig auch auf das Pflasterepithel der Saugnapfé t"ort ] )agegen 



constatirt man leicht bei M. cirriferum und den iiachst vervvandtcn Formen die einfachen .Schiehten von Ring- und von Radial- 

 fasern, welche hier die diinne Saugnapfvvand zusammensetzen. Complicirter ist der Bau L)ei M. glabrum. Hier wirdt der Saug- 



napf gegen liie Leibeshohle \'on einer nniskulosen Kapsel, der Fortset7,ung des Hautmuskelschlauches, begrenzt Die 



Dicke der Saugnapfvvand wird fast ganz ausgefCillt durcli radiale iMuskelfasern, welche, zwischen Kapsel und Pflasterepithel aus- 

 gespannt, eine ahnliche compaktc Masse bilden, wie der Bulbus musculosus des Riissels und als eigentliche Dilatatoren des 

 Saugnapflumens die Saugwirkung bedingen. Zwischen diesen radialen Fasern tindet sich ein Gewebe feinster Bindesubstanz- 

 fåden mit zahlreichen eingestrt-uten o\'alen Kernen.'< 



Som det \-il sees, S3'ncs disse saakaldte sugeskaale at være temmelig noiagtig undersogte af de tidligere forfattere. 

 Det vakte derfor ikke lidet min forundring, da mine undersogelser forte mig til resultater, der stod i absolut strid med de fleste 

 tidligere angivelser. Jeg f"andt disse organer ikke at være sugeskaaler men derimod exkretoriske organer, med et hos enkelte 

 udpræget flimmerepithel, jeg vil f"orel(5big kalde dem hudkjertelsække. Saa langt fra at \-ære omgivet af t}-ndere eller t_\"k- 

 kere lag af ;>Ring- und Radialfasern«, var de derimod yderst sparsomt omgivne af muskler. Hvorfra Grafitts hos M. glabrum beskrevne 

 kompakte muskelmasse, der skulde ligne svælgrorets muskelliulbus, skriver sig, forstaar jeg ikke, jeg har paa mine præparater ikke kun- 

 net se antydning til nogen lignende. Heller ikke har jeg kunnet finde Semper's og Graff's plasterepithel. Ifolge mine undersogel- 

 ser bestaar disse organer hos de af mig undersogte arter af en ydre rund eller oval aabning omgivet af ringmuskler og radiære 

 muskler (tab. Mil, fig. 21 S: 22). h\-orved aabningen kan lukkes, samt et indre s;ekformet lumen med vægge, der ikke 

 er muskulose og ikke beklædte med noget plasterepithel, men derimod med et storcellet, kj ert e lagtigt væv med 

 flimmerepithel og korte, men tætsiddende fl im m erhaar. Ind mellem dette kjertelvæv trænger af og til enkelte af de 

 dorso-ventrale muskeltibre (fig. 20, m'). Disse optræder dog ikke hyppigere end overalt ellers i legemet, og der kan altsaa 

 selvfølgelig ikke blive tale om. at organerne kan erklæres for sugeskaale. Den >-dre aabning kan som sagt dels være 

 rund, dels oval. Fig. 22 sees exempel paa det forste (hos M. cirriferum), iig. 21 (fra M. giganteuin) paa det sidste. 

 Begge aabninger ser vi omgivne af ringmuskler, der t)-deligvis tjener til lukning, medens de radiært udstraalende muskelfibre 

 tjener til aafming. Paa tvcrsnit af disse »segrnentalorganer : vil sees, at aabningernes omgivende væ\gge eller læber er af for- 

 skjellig t\-kkelse hos de forskjellige arter. Hos M. cirriferum er væggene t3-ndere (fig. 20) og de indenfor hinanden gjennem 

 væggenes t>-kkelse liggende ringmuskler (sphinctere, sph.) som folge deraf færre, medens aabningernes vægge f ex. hos M. gi- 

 ganteum (fig. 19) er betydelig tykkere og mer fremspringende og har langt flere ringmuskler (sph. 'j, der dog til gjengjæld er 

 bet)-delig t>-ndere (sammenlign fig. 21 med 22 og 19 med 20). Hos M. grat"fi er læberne ogsaa temmelig t\-kke og omgivet 

 af flere ringmuskler; i end høiere grad er dette tilfældet hos M. glabrum. De fi-,i aabningerne radiært udstraalende muskler er 

 dels grene fra dorso-ventrale muskler (fig. 19, m. og 20, m.), dels mer horisontalt t"orlobende muskelfibre (fig. 19, m'). I binde- 

 vævet rundt aabningerne optræder hyppig celler med kjerner noget lignende de almindelige bindeva-vskjerner, men med ud- 



^) Graff; Cyeniis Myzostuma p. 40. 



