43 



IoIktc rcttriK' mcul aaliniiigeme; saadannc rclk-r har jcij isa-r kunnet ia^ttagc hos M. gitjantcuni Tig. 19, b.). Dct sclvc aab- 

 ningernes væggo l)(.-kiædcn(U- (.■|>illu-I vr nu-gi-t vanskehg at taa ivdc paa, ik-t cr bctxdi'Hg tykkere end (k-t udent'or hggende 

 cctodenn og har lios de fleste arter et librilkLM-t lulseende. noget Hg det, der tindes i svælgets j'derste del (se p. 15). CcUerne 

 er \'derst vanskeHge at adskille og af virkelige epithelkjerner sees ahiiindelig taa, især i den indre del; derimod er der, 

 som vil sees paa tegningen, talrige overskaanie ringnniskk'r. Paa flere steder har jeg iagttaget indbugtninger af dette epithel 

 nieJk-m ringniuskellagets fliire :'se lig. 19. Disse indbugtninger er lycK-Jig tibriiia^re. og tilirilier st.iar i forbindelse med dem 

 kommende fra laget indentbr, disse ser i ck't hele ikke saa usansynlige ud til at kunne v;ere tiltrædende nervegrene. 



Med hens)-n til (iraft^s m. fl.s angivelse af, at kropscutirulalaget skulle fortsætte sig over, som han siger, sugeskaalens 

 plasterepitlu-1, da s)-nes dette virkelig at kunne stemme jiaar man altsaa bortser fra plasterepithelet, som ikke findes); thi kjertcl- 

 sækkens indi'e lumen er bedækket af ^■i cuticulalag, tier sansynlig\-is ligesom det underliggentle riliebærende kiertelvæv 

 cr af ectodermal oprindelse, og det hele blir altsaa at optatte som simple luidkjerller opstaaede ved en indkrængning af ccto- 

 dermet. At adskille kjertelcellernes form er meget \'anskelig, de er store, har som kjertelceller almindelig et meget svampet 

 protoplasma, hvori cellegrænserne er \-derlig utydelige. Kjernerne ligger almindelig ved cellernes bund, kan imidlertid ogsaa 

 ligge nærmere mod overfladen (fig. ly). Indimellem disse celler ligger talrige mindre kjerner, bindevanskjerner (fig. 19). Cellernes 

 flimmerhaar gjennembr\-der cuticulalaget og giver dette, der har en meget skarp ydre kontur, et tydelig tverstribet udscende. 



Dette kjertelvævs b\gning og mægtighed er forovrigt hoist forskjellig hos de forskjellige arter, ligesom organernes 

 indre tbrm. Hos M. gl a brum,') hvor det indre lumen er d_\-bt, men trangt og sammentrængt, er det af betydelig tykkelse, 

 og er rundt om paa sin indre mod kroppens bindevæv \-endende side liegrænset af en skarpt difterentieret bintk-\ævsmeml>ran. 

 med tydelig fibrilær struktur, men ikke, saavidt jeg har kunnet opdage, af nogen muskuløs kapsel, der skulde kunne være no- 

 gen fortsættelse af hudmuskellaget. Vistnok findes der udenom den omtalte membran h}'ppig muskelfibre, der dog hovedsagelig 

 hidrorer fra dorso-ventrale muskler. Indenfor membranen i kjertelvævet optra-der kun \-derst faa virkelige muskelfibre og aldeles 

 ingen kompakt masse radiære muskler, som af tiraft" angi\et. .Sel\-e kjertelvævet er \-derst spongiost og f\-ldt med mange 

 kjerner, dets finere bygning har imidlertid paa de fia slet konserverede exemplarer, der stod til min raadighed, ikke været 

 mig mulig at udrede. Det kjertelvævet bedækkende tykke cuticulalag er t_\-delig tverstribet af flimmerhaarenes rod paa en 

 regelmæssig maade, saaledes at der med bestemte korte mellemrum er lidt bredere felter, der ikke er cilierede; det forekom- 

 mer mig mulig, at her er udforselsgange for kjertelcellerne tab. IX. lig. 16). 



Hos M. graffi er kjertelmassen ikke saa mægtig og ikke adskilt fra kroppens bindevæv ved nogen saa difterentieret 

 membran som hos foregaaende art. Det indre lumen er temmelig vidt. rundt og d\bt og danner saaledes en sækformet ud- 

 vidning. Heller ikke her optræder nogen ioinefaldende muskelmasse, de dorso-ventrale muskler er tilstede i samme antal sora 

 overalt ellers i legemet, og enkelte faa træ^nger ind i kjertelmassen. Denne er lyklt med talrige kjerner, af forskjellig form og 

 udseende. Xogle er mindre, aflange, med et kornet indhold og ligner mer bindevævskjerner, andre er rundere med klarere 

 indhold og tydeligt kjernelegeme. de er gjennemgaaende noget storre, og jeg antager dem som tilhorende de egentlige 

 mellem bindevævsceller beliggende kjertelceller. I det hele er dog ogsaa her dette væv meget vanskeligt at faa fuldt rede 

 paa og de enkelte celler næsten umulige at adskille, trods jeg har ha\'t forholdsvis gode præparater. Over kjertelvænæt ligger 

 et cuticulalag med cilier, saa smaa, at de er \anskelige at opdage, maaske er de dog paa mine præparater noget destruerede. 

 Disse ciliers rødder giver cuticulalaget en skarp og t3-delig striering. 



Hos M. cirnferum har kjertelsækkenes indre lumen en mer hahrund form. er dog ogsaa her ganske rummeligt 

 (se tab. \'in, tig. 20'. Enkelte muskeUil)re træmger frem til lumenets vægge (fig. 20, m.' . Kjertelm.assen er ikki' tyk. har lig- 

 nende bygning som ovenfor angivet, bindevævskjerner s\-nes dog at va're tilstede i meget ringe antal, og massen udgjores saa- 

 ledes væsentlig blot af store kjertelceller (se fig. 20, a.).-) Det cellerne bedækkende cuticulalag er temmelig t_\-kt og bærer 

 forholdsvis lange og tvdelige cilier, hvis rodder kan forfølges giennem cuticulalaget og et st\'kke ind i den underliggende 

 masse, der herved faar et strieret udseende (fig. 20). Kjertelmassen er heller ikke hos denne art omgi\et af noget t\-delig dif- 

 terentieret bindevævslag. 



Hos M. giganteum og M. gi gas er det iiulre lumen end mer fladtr\'kt, saa det lilir forholdsvis lidet (>e iig. 19), 

 hvorimod aabningens læber som ovenfor næ\'nt er temmelig tykke. Kjertelmassen er ikke synderlig ma>gtig. Der findes tal- 

 rige kjerner, lig bindevæ\-skjerncr, dog tbrholdsvis ikke saa mange som hos .M. grafli. Kjertelmassen i'r ikke omgivet af noget 

 tydelig difterentieret bindevævslag. Jeg har troet i kjertelmassen at kunni' .ulskille flere cellelag. Cuticulalaget ikke meget 

 tj'kt, cilierne ikke meget lange. 



M. carpenteri har kjertelsække, iler væ^sentlig ligner .\I. giganteums. Kjertelmassen har tlog storre mægtighed og 

 er omgivet af et tideligere, mer dift'erentierL't binelevævslag tab. II, fig. 6, s.o.'. 



Med hens_\-n til dette epithels afsondrende egenskab kan der ikke herske t\i\l ; thi selv om det ikke fremgik af 

 ovenfor angivne forhold, saa har jeg direkte kunnet iagttage afsondringspnxlukter i tVirm .if mindre eller storre mucuslignende 



'1 Formen af organerne lios denne .irt kan sees Graff: den. My;;, laf). VI, lig. 3, S. 

 -) Cellerne er dog her blevne vel faa og ve! store. 



6* 



