47 



derwtl ofte paa tvorsiiit faa udsccndc af on kui-\tlftiiin_<:;, hx'ori de radiære muskcll_)undter er de ril)l)er. iiielleiii hvilke ring- 

 muskleriie er fletteile. Meilein disse muskeltraade iit;;ger imlleiri'de hindcvævskjerner, der er talrit^st i musklernes ydre lag 

 (se tigurerne). 



Den foran muskelbulbusen værende del af svælgroret udgjorcs for en hovedsagelig del af bindevæv med jiaafal- 

 dende tætliggende kjerner, (se herom p.4i\ og hvori forlober mange muskelfibre og den ovenfor beskrevne tcntakclncrvering, 

 der afsender adskillige nerver. Dette bindevæ\- deler sig hyppig i to lag, et midtre, hvori talrige radiære muskelfibre og talrigc 

 binde\-ævskjerner. det danner ligesoni en fortsa-ltelse af muskelbulbusen, og et ydre losere lag, liggende under epitholct og 

 danner en fortsa^ttelse af det udenoni muskelbulbusen liggende biiulevævslag (Tab. III. fig. 2. tab. I\'. lig. 31. I dette lag 

 ligger under cpidermet hudmuskler, der dog aldrig er tilstede 1 synderlig antal, og som forsvindcr efterhvert som man nærmer 

 sig svælgrorets yilre spids (tab. I\', fig. 7, e. m.). De rundt svælgrørsspidsen siddende tentakler danner en direkte fortsættelse 

 af (lette binde\'ævs lag itab. I\', tig. 3). Disses antal \arierer hos de forskjellige arter. Graft' angiver for M. cirriferum 8, 

 hos M. giganteum er der, saavidt jeg har kunnet forståa 10, hos M. graffi fandt jeg endnu bet\-delig fler. Deres antal og form 

 synes imidlertid at kunne variere hos samme art. Hos M. graffi fandt jeg saaledes enlcelte, der havde en mindre tentakel 

 udspringende fra roden eller længer oppe paa stammen, andre \'ar ligesom sammenvoksede til en med i-nden klovet i to pa- 

 piller o. s. v. Disse tentaklers ovrige bygning staar nærmere omtalt under nervesj-stemets beskrivelse, se p. 15. Svælgepi- 

 thelet i dette foran muskelbulbusen beliggende parti har en lidt eiendommelig b_\-gning, det danner en direkte fortsættelse af 

 ectodermet. Cellerne i dette epithel er meget vanskelig at adskille. porotoplasmaet har en fibrillær bygning og kjernerne van- 

 skelig at adskille fra underliggende bindevævskjerner. Som p. 1 5 anfort (hvor en nærmere beskrivelse findes} opfatter jeg 

 dette epithel som et sanseepithel, hvis celler staar i forbindelse med fra tentakelnerveringen komnu-nde nerver. Dette epithel 

 i forbindelse med det underliggende bindevæv danner de før omtalte lister paa svælgvæggen. Under dette epithel ligger ring- 

 musklcr, der især er fremtrædende som en stærk muskelring lige foran muskelbulbusen tab. III, tig. i, m. r. . Hvor muskel- 

 luilbusen optræder, begynder ogsaa et andet svælgepithel, ^e dettes beskrivelse ovenfor p. 15 — 16. Indenfor muskell)ull)usen, 

 men under epithelet forlober ogsaa som ovenfor lieskrevet 4 svælgnerver (tab. III. tig. 3 — 7. o.n. & tab. I\'. fig. 2. o.n. . Mel- 

 lem den muskelbulbusen beklædende cuticulamembran og svælgepithelet er et lag ringmuskler beliggende; disse lober over de 

 4 svælgnerver og deres forgreninger (tab. I\', fig. 18, m. & fig. 8, m.); de bestaar kun af faa over hinanden liggende muskel- 

 fibre, almindelig omkring 3. 



Bag svælgroret eller om man \il som en bagrc del af dette kommer oesophagus, der hos de fleste arter er ytlerlig 

 kort og blot indskrænker sig til et lidet stykke^ foran den klappe, der adskiller det fra maven. Hos enkelte arter er det dog 

 bet}-delig mer udviklet og kan være længere, som hos M. carpenteri (tab. L\, fig. 18), hvor oesophagus er beklædt med et 

 temmelig hoit c>'linderepithel, hvori ligger talrige nerveceller, og som er omgivet af et lag stærkere muskler. L'denom disse 

 ligger adskillige nniltipolare nerveceller. Af saadanne arter med længere oesophagus har ogsaa Graff beskrevet flere. Klappen, 

 der skiller fra ma\-en, var hos M. carpenteri meget liden. 



2. Maven udgjores, som Graft" siger, af den efter svælgroret folgende centrale del af ernæringskanalen ; den er fortil 

 ved en klappe eller ringfokl (nærmere beskrevet af Graff) adskilt fra oesophagus og bagtil almindelig ved en liden ringfold fra rectum. 

 Jeg vil imidlertid ilele maven 1 to afsnit, et forreste afsnit eller den egentlige mave eg et bagn- .afsnit eller tarmdelen. 

 Di.sse to dele adskilles ved en som oftest betydelig klappe eller ringfold. hvori stærke muskler vse tab. I.\, fig. 17— 20. Maven kan 

 hos de forskjellige arter ha\-e en yderst forskjellig form, ligesom dens adskillelse i to afsnit kan være mer eller mindre t\-delig. 

 Dette vil let kunne sees \ed at betragte fig. 17 — ig (tab. IX), hvor forholdet er fremstillet skematisk hos de tre arter .M. graffi, 

 carpenteri og giganteum. — Hos M. graffi er maven gjennemgaaentle stor og udvidet og dens adskillelse i to afsnit alminde- 

 lig mindre fremtrædende') (se tab. IX. fig. 17). Hos M. carpenteri derimod er maven mer langstrakt og adskillelsen tydelig 

 (se fig. 18). 1 det forreste afsnit optræder endog nok en ringfold. Hos M. giganteum er maven ligeledes mer langstrakt og 

 dens to afsnit tydelig fremtrædende (se fig. 19). Det samme er tilfældet hos arterne M. gigas og cirriferum. 



Epithelet 1 den ringfold, der adskiller oesophagus fra maven, danner en overgang til maveepithelet; det er hoit, iw- 

 staar af c\-linderceller med ved grunden liggende kje^rner (tab. I\', lig. 16 & 17). Dette epithel bærer ligesom maveepithelet 

 flimmerhaar paa nngfoldens bagre side (se fig. i() & 17), medens den forreste side er beklædt med epithel lignende det, der 

 beklæder oesophagus og som, saavidt jeg har kunnet erfare, ikke er besat med flimmerhaar. Til dette ringfoldens og oeso- 

 phagus's epithel gaar. som nævnt under ner\-es>-stemets beskrivelse, fiere nerver. Der ligger mellem einthelcellerne stiirre celler, 

 der, saa\-idt jeg kan forståa, er nerveceller. Disst' har paa snit (det er især paa snit af M. giganteum, jeg har kunnet iagt- 

 tage dem) dels seet ud til at være bipolare (tal). I\', lig. 15). dels til at være unipolare. Jeg har dels direkte kunnet iagttage 

 disse cellers sammenhæng med nervegrene, dels har jeg ikke kunnet linde nogen saadan sammenhæng. Lignende celler synes ogsaa 

 at kunne optræ-de i beg\-ndelsen af ma\eepilhelel. I Ivatl disse nerveceller (.-) (altsaa beliggende s.iavel i oesophagus som i ringfoklcn 

 0(r i ovcrste del ;if ma\-en har at betsxle, og om de er aldek-s tilsvarende til de i sv.elgrorsepithelet beliggende nerveceller (se herom p. 1 5), 



'1 



') Hos enkelte individer .if denne an k.-.n maven have eii jiaafaldcnde storrel~e og kau «.lagodtsolu fylde hele midtre del aC kroppen. Det 

 er, sum ovenfor '^p. 35' omtalt, hos saadanne individer, hvor bugstrengon har en abnorm og forsvindende liden udvikling ise t,-ib. II, fig. 7\ 



