so 



chrom-oddik osiiiiuiiisj'iv tarmcpitlK-lrcIlcrnc ijanski- sorte'' for at være opsugede næringskugler, hvormed enkelti- celler kan være 

 fyldte, medens andre til samme tid atter l<an have atgi\et sin ii;ering (fig. 13). Det synes, som om cellerne muligens kunde have 

 egne amoeboide bevægelser. Tarmepithelcellerne hos M. giganteum frcmbj-der en lignende bygning som hos M. graffi; de er dog 

 nogct mindre (optil 0,034 mm. og mer). Hos M. carp ente ri fr cellerne som sædvanlig af yderst forskjellig høide, optil 

 0,040mm. De synes at have en gjennemgaaende tendens til at \a"re storre paa dorsalsiden. Hos M. cirriferum er cellerne 

 almindelig lave og har snarere en rund eller lirkantet forni. De kan ogsaa lu'r \\i\.vc forskjellig storrelse (se tab. \']II, 

 flg. 16). Paa enkelte steder kan de imidlertid ha\e en mer udpræget form af cylindcrceller (fig. i;). Fig. 24 (tab. VIII) 

 sees isolerede celler fra tarmgrenene af M. cirriferum. Som det sees, kan cellestørrelsen variere betydelig. Hos enkelte iagt- 

 tages et mer eller mindre grovt granuleret indhold (f ex. b.). Dette er tydelig et fctagtigt indhold (fetkugler) svarende til 

 det ownfor beskrevne 1 tarmepithelcellerne hos iM. graffi, og som jeg antager at være næringskugler. Almindelig kunde paa 

 saadanne isolationspræparater af cellerne iagttages tydelige kjerner. Undertiden kunde jeg imidlertid ingen kjerne finde, derimod 

 fandtes et eicndommeligt granuleret indhold (fig. 24, a.), muligens har dette været fænomener ledsagende en begj-ndende karj'okinese. 



Tarmgrenenes epithel er omgivet af en t3'nd cuticulær membran svarende til den, der omgiver maven, og dan- 

 nende en fortsættelse af denne. Heller ikke i tarmgrenene har jeg kunnet linde kjerner indleirede i denne membran, deriinod 

 findes der hyppig saadanne i det tynde udenom liggende bindevævslag (tab. VIII, fig. 12, k. & fig. 13). Mellem dette binde- 

 vævslag og membranen sees hyppig paa snit runde lumener, det maa være overskaarne kanaler, der almindelig med bestemte 

 mellemrum forlober i tarmgrenenes vægge, ialfald i enkelte dele af disse, se fig. 12, a. og fig. 13. Maaske er der noget til- 

 svarende i mavevæggene, fig. 17, b. (se ovenfor). 



Muskelfibre indleirede i tarmgrenenes vægge har jeg ikke kunnet finde, derimod har jeg kunnet iagttage talrige saa- 

 danne, som, beliggende i det tarmgrenenes forskjellige dele tilstodende bindevæv, hefter sig paa tarmvæggene, og som san- 

 synligvis frembringer den af Graft" med flere tidligere forfattere (Semper) beskrevne kontraktion. 



4. Endetarm eller kloakkanal. Denne udgjores af den bagerste del af ernæringskanalen og er ved en ringfold ') 

 dannet af maveepithelets sidste celler adskilt fra maven (se tab. IX, fig. 20 & 21). Som under beskrivelsen af ile kvindelige 

 kjønsorganer vil sees, munder bag denne fold to oviducter ud i endetarmen; herved blir denne omdannet til kloakkanal. Læn- 

 gere bag i analaabningen udmunder dernæst ogsaa den af Graff og Loven beskrevne uterus (se herom senere p. 53). 



Kloakkanalen er beklætlt med et epithel, der gjennemgaaende er bet)'delig uanseeligere end maveepithelet. med 

 hvilket det direkte støder sammen uden nogen overgang (se tab. IX, fig. 21). Det er især den bagre, nær analaabningen lig- 

 gende del af dette epithel, der er besat med lange flimmerhaar. Disse aftager i længde indover fra analaabningen og synes 

 allerede eiter et kort stykke at ophore. Hos M. carpenter! s}'nes det endog blot at være tilstede omkring selve aabningen 

 (tab. II, fig. 8, 9, f e.). \'ed nærmere undersogelse viser der sig dog at være en ganske kort og ubetj-delig flimmerbeklædning. 



Cellernes høide er i kloakkanalens forreste parti gjennemgaaende holere paa bugsiden end paa dorsalsiden, især er 

 dette fremtrædende i den forreste del, hvor de to sideoviducter udm.under paa ventralsiden. Saaledes kan her hos M. gigan- 

 teum epithelcellerne have en hoide af optil 0,068 mm., medens der paa dorsalsiden blot er omkring 0,012 mm. Kjernerne, 

 der er runde, varierer kun lidet, er omkring 0.005 'nni- i gjennemsnit. Kommer man længer bag i kloakkanalen, liegynder 

 epithelet at være temmelig ens paa ventral- og dorsalsiden og danner langsgaaende ribber, der springer ind i kanalen. Herved 

 faar cellerne en bet\'delig forskjellig hoide, alt eftersom de befinder sig midt i eller mellem disse ribber; en lignende ordning 

 kan ogsaa sees paa ventralsiden længer frem. Cellernes hoide i den bagre del af kloakkanalen kan (i ribbernes midte) gaa 

 op til 0,068 mm., medens de paa andre steder mellem ribberne blot er 0,017 mm. Længere bag mod analaabningen beg\-nder, 

 som allerede nævnt, et flimmerepithel med lange flimmerhaar. 



Kloakkanalen er ligesom maven omgivet af en cuticulær membran, der tydelig kan adskiUes i det forreste parti, men 

 som længere bag er mindre tydelig. Udenom denne cuticulære mcmliran ligger et muskellag, der dog er betydelig mindre 

 og mer uregelmæssigt end det, der omgiver ma\'en. I det forreste parti, der folger lige eftcr ma\-en, ser det endog ud, som 

 om der næsten ingen muskler var, og dette falder end mer i oinene paa grund af den stærke overgang fra det sammenhæn- 

 gende mavemuskellag. I bindevævet, der nærmest omgiver kloakkanalen, ligger der dog især i det bagre parti adskillige 

 muskler, der staar i forbindelse med denne (altsaa udenom de, der ligger umiddelbart an mod kloakvæggen). 



Ernæringskanalen omgivende kjertelvæv. Ernæringskanalens bagre del ;bagerste afsnit af maven og forreste del 

 af kloakkanalen) har jeg fundet omgivet af et eiendommelig udseende væv, h\-is bet\-dning maa være som kjertelorgan; men 

 af hvad slags har jeg ikke kunnet afgjore. Jeg har fornemmelig fundet det hos M. graffi, det kan her have en paafaldende 

 mætighed, medens det hos de andre arter ofte knapt nok kan spores. Det omgiver ernæringskanalen saavel paa dorsal- som 



^) Nogen skarpt udprægtt sphincter, som af Graff angivet, forekommer her ikke, eler er ringmuskler {ligesom ovenfor beskrevet langs maven\ 

 disse optræder maaske noget stærkere, end fremmenfor, medens der lige bagenfor rundt endetarmen findes yderst faa. 



