XT 



5i__ 



ntralsitk', strækker sig paa dorsalsidcii I't fjotlt st>-kkc tVcmovci- mavi-n, blir hci- dog betydelig uansecligcrc i tykkelse, medens 

 di-t hagover mod endetarmen s)nes at have sin storste mægtighed (se tal). II, lig. 3, nivk. . Dette vævs bygning er yderst 

 paafaldende, det har næsten været mig umuligt at kunne adskille de enkelte celler, skjont det er let nok at iagttage kjerner, 

 hvoraf der findes en betydelig mængde, ligesom der ogsaa tindes nok af af delte rum, tilsyncladende omgiven af membraner, 

 og som kunde antages for virkelige celler, naar der ikke saa hyppig indenfor disse rum eller snarere klumper atter fandtcs flere 

 kjerner og naar de ikke almindelig atter var inddelt 1 mindre rum og lag (se tab. \'II, fig. 23). Disse mindstes delingslinjer har 

 jeg dog antaget for at maatte være virkelige cellegrænser, da jeg indenfor almindelig har kunnet finde kjerner, der kunde an- 

 tages som horende en til hvert rum. Foruden disse større kjerner er der imidlertid en masse smaa legemer, der findes ud- 

 bredte overalt i det hele væv, saavel indenfor de antagne cellegrænser som udenom disse. Disse legemer er ganske smaa 

 (betydelig mindre end kjerneme i Inndevævet, hvori dette væv er indleireti, de bestaar at et tydeligt stærkt far\-et (af karmin 

 og hæmatoxylin) korn i midten, med et udenom liggende klart rum, omgivet af en distinkt ydre kontur, maaskc membran 

 (se fig. 23). Disse legemer er som sagt yderlig smaa og findes i mængde saavel indenfor de antagne kjertelcellers protoplasma 

 som udenom dette. Hvad disse smaalegemer er, cm de virkelig skulde være smaakjerner, som de ser ud tilr eller om det 

 skulde være produkter, frembragte ved kjertelcellernes virksomhed.' ja jeg har endog tænkt paa om det skulde va-re microber.' 

 (hertil optræder de dog for regelmæssig hos denne art); men er ligesaa lidt kommen til noget endelig resultat med hensyn 

 til deres som til hele vævets natur; er som sagt foreløbig blevet staaende ved at antage dette som kjertelvæv, hvoraf da 

 maaske disse smaalegemer er et produkt, der muligens ved reagensernes indvirkning har faaet et lidt forandret udseende. At 

 dette væv skulde kunne være et slags leverorgan, anser jeg mindre sansynlig, da det som sagt omgiver saavel ma\-ens bagerste 

 som kloakkanalens forreste parti. Udførselsgange eller aabninger paa tarmkanalens vægge har jeg ikke kunnet finde. 



K j ønsorganerne. 



Som Gratif siger, er det Loven, hvem vi skylder de forste positive efterretninger om myzostomernes slægtsforhold. 

 Han erkjender deres hermaphroditiske natur og giver en noiagtigere beskrivelse af kjonsorganerne, der 1 sine hovedtræk ogsaa 

 er temmelig korrekt. Graff er den første,') der gjor os bekjendt med former af utvivlsom adskilt kjøn, idet han i sit ar- 

 beide over Challenger-myzostomerne beskriver 5 saadanne arter, hvoraf dog hunnerne hos enkelte har rudimentære testes. 

 \'on \\'illemoes-Suhm havde \-istnok allerede i sine breve fra Challenger expeditionen-) formodet tilstedevæM-elsen af former med 

 adskilt kjon uden dog at kunne undersøge dette mikroskopisk. Senere har J. Beard 2) hos den forud som hermaphroditisk velbe- 

 kjendte art, M. glabrum, foruden den hermaphroditiske form fundet smaa komplementære hanner, almindelig siddendc paa 

 ryggen af hermaphroditerne. Dette har jeg, som senere vil sees, fundet at være tilfældet hos flere, som det synes især af de 

 mer fastsiddende former, medens de mer Ijevægelige arter er udelukkende hermaphroditer. \'i finder saaledes i myzosto- 

 merne en gruppe, der frembyder stor variation i anordningen af sine kjonsorganer, og som ogsaa i saa henseende er yderst 

 interessant. 



De kvindelige kjønsorganer. 



Ovariet, siger Lovén^:, udbreder sig næ^sten over hele skiven med undtagelse af randen, (det er M. cirriferum, 

 han -beskriver) og det er beliggende paa rygsiden, der findes tæt sammenliggende æg mellem alle organer, men det l\-kkedes 

 ham ikke at finde grænserne for de sansynligvis »talrige forgreninger af det æggene omgivende h}'lster.«E Æglederen ligger 



') Forst i Bulletin of the Museum of Conip. Zoology. Cambridge, M.iss. No. 7, XXVI. Senere i Challenger-e.xpeditionen 1. c. 



=) Brief III. Zeitschr. f. wiss. Zool. Bd. XXV, 1875. Brief VI, ibid. Bd. XXVI, 1S76. 



3) 1. c. 



••) 1, c. p. 3". 



7' 



