53 



Hos alle arter har jeg paa l)eg£;e sider al" iiiawii, almimU-liL; inellem t-ller og V\gc bag de fra den afgaaende tarm- 

 grene, fundet hos enkelte (som M. giganteum) i par, lujs andre 'som M. graffi) 2 par organer, bestaaende af meget smaa, 

 tæt sammenhobede celler (tab. II, tig. 6, <>\r. ; tig. 15, ovr.) og beliggende i sidegrenc af uterus, dels ved en særskilt fordyij- 

 ning (hvori de altsaa er anbragte, se fig. 15) noget adskilt fra den øvrige kropshule, dels mere direkte beliggende i denne (se 

 fig. 6). Disse organer minder i sin bj-gning betj'delig om testiklerne; cellerne ligger tæt sammen, farves stærkt, men er rcgel- 

 mæssig noget storrc end spermatozyterne ; der kan adskiUes en tyilelig kjerne meil kjernelegeme (tab. VIII, fig. 23). Udenom 

 hver celle sees hyppig et stærkt farvet legeme (fig. 23, a), sansynligvis en kjerne, tilhørende cellemembranen, der altsaa som 

 en cellulær follikel maatte omgive hovetlcellen og ikke v.ere et produkt af denne. Tæt i nærheden af disse celler har jeg 

 ofte fundet storre celler, om hvis ovariale natur ikke kan herske l\-nl, ja jeg tror endog at have fundet saadanne mellem dem; 

 dette kan t\-de hen paa disse cellers l)i't_\-(lning 1 sm almindelighed, og jeg er tilboielig til at antage organerne for et slags 

 rudimentære ovarier, maaske de oprindelige, der imidlertid ved hele kropshule-epithelets gaaen over til at danne æg er blcvnc 

 mer overflodige, og som folge deraf mindre anseelige.') Hvorvidt der fra dem ikke udvandrer celler til kropshulen, og som 

 her udvikler sig til æg, er jeg ikke sikker paa. Jeg har i deres næ-rmest kropshulen liggende ender almindelig kunnet iagttage 

 løsrevne celler (tab. II, tig. 15) lignende, h3-ppig noget storre, forekommer ogsaa ofte tæt ved i kropshulen selv eller paa den- 

 nes vægge. Det er ikke usansynligt, at dette er vordende æg. Som noget paafaldende kan nævnes, at jeg har fundet lig- 

 nende organer hos de smaa hjelpehanner (de komplementære hanner) af M. giganteum, M. gigas og M. carpenteri. Dette kan 

 synes betænkelig for disse organers ovariale natur. Naar man imidlertid, som senere \-il omtales, ser at de ogsaa her ligger i 

 udkrængninger af den rudimentære uterus, der ogsaa er tilstede, og som tils\-neladende ingen opgave har, da kan dette vist- 

 nok ikke blive nogen alvorligere iiidvendiiig mod disse organers betydning som ovarier, idet de hos hannernc ligesom oviduc- 

 terne maa opfattes som en overlevering tra hermaphroditen (se herom senere). At de hos bannerne har faaet en spermatoge- 

 netisk bet\'dning, har jeg ikke kunnet opdage ; jeg har ikke fundet spermatozoer eller spermatozodannende celler i dem, dette 

 kan dog ikke være afgjorende, da de aldeles ligner de nærmest dorsalfladen liggende dele af testes, hvis celler heller ikke er 

 synderlig udviklede. 



Med hensyn til kropshulens epithel, da maa dette vistnok, som ovenfor nævnt, betragtes som væsentlig gaaet over 

 til at danne æg. Jeg har imidlertid især hos M. carpenteri paa krophulens vægge, i dennes midtere parti svarende til Graffs 

 uterus, fun let et tyndt fli mme repithc 1, (tab. VII, fig. 2j), der, som det vil sees paa figuren, gaar ud over nærmest til- 

 grænsende æglag, og som er tilstede sch- temmelig langt fremme 1 legemet, h\-or dette parti forøvrigt ikke er adskilt fra den 

 øvrige del af kropshulen, og hvor der saaledes endnu ikke kan være tale om nogen egentlig uterus. Det er beliggende paa 

 den dorsale side, og et stykke for skilleva-ggen optræder, naar man forfølger snitserien bagenfra, ser man det blir mindre 

 skarpt afgrænset fra det tilstødende æglag, danner overgang til disse, indtil der opstaar æg i epithelfeltets midte, hvorved 

 det blir delt i to dele, der som stedse smalere telter lober fremover, et paa hver side af skiUevæggen. Tilslut forsvinder de 

 ganske mellem de stedse talrigere optrædende æg (saaledes tab. II, fig. 6). Et noget lignende skjønt mindre difterentieret 

 epithel har jeg ogsaa hos andre arter iagttaget i de midtpartiet nærmest tilgrænsende del af kropsvæggen, hvor ikke æg var 

 tilstede. Længere tilbage i uterus selv og især i dennes bågere parti kan et flimmerepithel paa gode præparater almindelig 

 hos alle arter let erkjendes (tab. \"II, fig. 2} ovd.). 



Med hensyn til oviducterne viser sig et ganske merkeligt forhold. Som ovenfor nævnt har Semper angivet 2 saa- 

 danne, der imidlertid atter benegtes af Graff, der holder paa Lovens ene -> uterus . Faktum er nu. at begge disse angivelser 

 synes tildels at have været rigtige, idet de; er 3 oviducter tilstede. Den ene af disse er upar dorsalt beliggende over 

 mave og kloakkanal og munder ud ved analaabningen. Dette er Cirafts uterus, ilen er som ovenfor nævnt beklædt med et 

 svagt flimmerepithel (tab. i, tig. 11 ovd', tab. II, fig. 3 ovd') og sees paa snit hyppig fykit med æg. Dens aabning er imid- 

 lertid yderlig liden og meget vanskelig at iagttage paa snit; den er beliggende saa langt bag, at jeg paa enkelte arter som 

 f ex. M. giganteum aldeles ikke er sikker paa, om den virkelig er forenet med analaabningen, eller om den ikke sna- 

 rere er beliggende tæt ved siden af denne som en særskilt kjonsaalming (altsaa svarende til Lovens oprindelige beskrivelse). 

 Hos M. carpenteri fandt jeg den vistnok udmundende i analaabningen; men saa langt ude, at det for denne oviducts ved- 

 kommende kun lidet blir talte om nogen med rectum fælles kloakkanal. Oviductens aabning har jeg ikke fundet omgivet af 

 fremtrædende ringmuskler, ligesom jeg heller ikke i dens sidste, yderlig tynde del har fiindet æ-g. 



Foruden denne o\-iduct har jeg imidlertid fiindet to fra den noget bag legemets midte udgaaende kanaler. Disse 

 løber fra dorsalsiden, hvor de altsaa udspringer fra Grafts uterus [hos M. carpenteri noget bag skiUevæggens ophoren) ned paa 

 begge sider af maven mod ventralsiden (se tab. I, fig. 11, hvor disse sees overskaarne i sit bugtede lob ovd., se dernæst den 

 skematiske tegning tab. IX, fig. 23, samt fig. 20). Naaede til ventralsiden lober de nu. en paa hver side, efter at have sendt 

 en arm forover og under mange bugtninger bagover mod kloakkanalen (tab. I. tig. 8, ovd.). De er beliggende lige over 

 nervesystemet (tab. II, fig. i, 3, 6, 7, 15 ovd.) og er paa flere steder under sit lob omgivne af ringmuskler, især er dette 

 ioinefaldende paa et sted omtrent paa hoide af bugstrengens midte. Disse kanaler er beklædte med et sta^rkt udpræget tladt 

 flimmerepithel, med temmelig lange flimmerhaar (tab. VII, fig. 25, 26). Fra dette epithel maa der tsxleligvis afsondres et 



') En muliglied er der dog for, at det li.-in va:re kjcrtelorg.iner, muligcus nvreorganer ;?). 



