54 



sekret, cfterdi et saadant i fonn af stDrre eller inimlre slimkuL;ler (lig. 25, a,; altid er tilstede i forskjellig mængde i kanalenies forlob. 

 Kuglerne ligger aliiiiiulelig, ialfald Inor kanalernc er trange i disses midte og s)-nes transporterede afsted \e(l flimmerbevæ- 

 gelscn. Foruden disse slimkugler vil der imidlertid overalt i kaiialerne kunne opdagcs færre eller flere æg (tab. I, fig. 8 ovd.). 

 Disse (som dog hyppig er paafaldentle smaa i forhold til de i den dorsale oviduct almindelig beliggende æg) føres af kanalernc 

 ud i kloakkanalen; kanalerne munder nemlig ud i denne, en fra hver side, saaledes, som sees fig. 8, tæt bag den klap, der 

 adskiller mave og rectum (se ogsaa t.ib. IX, hg. 20 & 2i). De ender 1 en p.ipille, der sjirniger ud 1 kloaken (tab. \1I, fig. 24). 

 Epithelet bærer mod aabningen temmelig lange flimmerhaar, der paa mim.' præparater altid har vn indadg.iaende beliggenhed, 

 hvilket altsaa forunderlig nok skulde tyde hen paa en strom i denne retning, istetletfor, som man kunde vente, udåd. At 

 kanalerne imidlertid tjener som oviducter, derpaa kan ikke tvivles, da jeg ikke .ilene almindelig, som nævnt, finder æg i ka- 

 nalerne selv, men ogsaa i kloakkanalen. samt i selw kanalernes ende, just paa vn-n-n til at gaa over i kloaken. IIvor\idt 

 Semper virkelig har iagttaget disse kanaler, er ei let at afgjore, da man kun skal taa liden underretning i saa henseende af 

 hans skematiskc tegning. Efter hans beskrivelse synes det dog sans}'nlig; thi omendskjont denne er yderst ufuldstændig, og 

 han selv siger, at han ikke er sikker, saa stemmer den dog saa temmelig overens med forholdene. 



At disse 2 kanaler imidlertid ogsaa har en anden bestemmelse end lilot at tjene som o\-iducter, det forekommer 

 mig hoist sansynlig. Forst og fremst synes deres exkretoriske virksomhed ikke blot at være beregnet paa æggene, dernæst 

 sj'nes den saa stærkt udviklede flimmerepithelbeklædning ikke udelukkende at være beregnet paa æggenes transport, idet vi 

 saa, at flimmerhaarene ved kanalens endeaabning havdc en indadgaaende retning; til æggenes bevægelse synes jo desuden og- 

 saa de for omtalte ringmuskler at kunne bidrage. Hvad denne kanalernes anden opgave er, kan selvfølgelig ikke med be- 

 stemthed afgjøres. Jeg finder imidlertid, sansynligheden taler for, at de foruden at være oviducter ogsaa er respirationsorganer, 

 og det af følgende grunde: for det første deres exkretoriske egenskab; thi ligesaavel som der afsondres enkelte forbrugte dele 

 i form af mucus, kan der og afsondres kuls^-re, samtidig med at surstof optages. Dernæst kommer det udviklede flimmerepi- 

 thel, luilket jo saa hyppig ledsager respirationsorganer. Erindrer vi imidlertid Gråttes med flere tidligere forfatteres samstem- 

 mende angivelse af en indadgaaende bevægelse af analaabningens og den ydre kloakkanals flimmerepithel, hvorved vand føres 

 ind i kloakaabningen, da kunde det synes ikke usansynligt, at dette herfra gjennem den indadgaaende bevægelse af kanal- 

 aabningernes flimmerepithel optages af kanalerne. Jeg vil altsaa fremsætte som en mulighed disse kanalers bet}-dning som re- 

 spirationsorganer udenom deres opgave som oviducter. \'ed tlenne opfatning vil man ogsaa kunne forklare sig deres lange og 

 bugtede lob med forgreninger, hvilket ellers, hvis kanalerne blot er oviducter, ikke er saa let fatteligt. 



Som en merkelighed kan dernæst nævnes, at disse kanaler ogsaa er tilstede hos de komplementære hanner, jeg har 

 havt til undersogelse, altsaa ligesom den ovenfor omtalte dorsalt beliggende oviduct (uterus). Medens denne imidlertid er 

 trang, sluttet og mindre udviklet, er kanalerne hos hannerne ligesaa udviklede som hos hermaphroditerne og adskiller sig blot 

 ved, at de altsaa ikke indeholder a\g. Deri forekommende spermatozoer, har jeg ikke kunnet opdage. I dorsalkanalen har 

 jeg vistnok fundet et indhold, hvori der dog ikke fandtes legemer, der med vished kunde siges at være spermatozoer. 



Æggene af M. cirriferum har jeg paa talrige macerationspræparater af friske exemplarer havt anledning til at under- 

 søge. De har paa disse præparater almindelig ikke havt den uregelmæssige form, som af flere fattere angivet, men derimod 

 en normal rund form (tal). Mil, fig. 18). Jeg har kunnet iagttage dem i alle stadier ligefra størrelse af almindelige bindevævs- 

 celler, hvorfra de ved omhyggelig undersogelse sel\- paa snit dog altid kan adskilles. Jeg har i alle stadier troet at finde 

 celleindhold, kjerne og kjernelegeme, hvilket sidste Beard') imidlertid hos de mindste stadier ikke fandt. I de mer udviklede 

 æg fandt jeg regelmæssig i kjernen foruden kjernelegemer flere større eller mindre stærkt far\'ede korn eller legemer, saadan 

 som ogsaa Beard angiver. Paa guldpræparater fandt jeg disse stærkt fremhævet, de havde en tj-delig kugleform med 

 distinkt )-dre kontur. Hvorvidt det forholder sig som Beard angiver, at disse legemer er beg\-ndende blommedannelse 

 (»yolk'<), der altsaa udgaar fra kjernen, som Will beskriver i amphibier- og insekt-æg, har jeg ikke havt anledning til at undersøge. 



De mandlige kjønsorganer. 



Heraf er det atter Loven-,) der giver den første beskrivelse. Han har rigtig iagttaget de to vasa differentia, som 

 han imidlertid kalder testes, har fundet deres sammenhæng med sædblæren (vesicula seminalis), men har ikke kunnet komme 

 til klarhed om dennes sammenhæng med slægtsaabningen, ligesom han ikke har iagttaget de virkelige testes. Disse er forst be- 

 skrevne af Schultze') som runde blærer, der saa temmelig ligger spredte rundt i det hele legeme; og derefter af Semper,'») der 

 giver en udforligere beskrivelse for saavel M. cirriferum som glabrum; hos den forste fandt han ingen testes omsluttende tunica 



') 1. c. p. 551. 



"-) 1. c. 



=') 1. c. 



•>) 1. c. 



