57 



jeg forgjæves sogt at udtindc, det kan jo være muligt, det Mot er sture, almormo cj'tophorkjerner med omliggende indhold. 

 maaske endog robe en ovarial tendens, skjønt dette forekommer mig minilre sansynlig, jeg skulde være mer tilboielig til at 

 holde paa en eller anden nervos oprindelse, organet stod nemlig i forbindelse med nerwgrene. 



Med hensyn til vasa deferentia synes (irafts beskrivelse at være ret, de er beklædte med et cpithel og omgivne af 

 sphinctere \ ed udmundingen i sædblæren. Uenne er ligeledes beklædt mod et epithel, der er storre og synes at udsondre et 

 sekret, dog har jeg ikke iagttaget en saa rigelig afsondring som af Graff beskrevet. Dens ovre, nærmest aabningerne af vasa 

 deferentia værende del er omgi\et af ringmuskler, saadanne optrauler kun \(lcrst sparsomt i de )-dre dele. I den ductus 

 ejaculatorius nærmest liggende del har jeg paa den indre eller rettere undre side iagttaget en papille. bestaaende af lang- 

 strakte celler med kolleformede kjerner, og hvis lange traadformede forlængeiser strakte sig langt ind i det underliggende 

 binde\æv, her kunde jeg imidlertid ikke forfølge dem tab. \'III, fig. 6, a.), det forekommer mig ikke usansynligt, at disse 

 cellers forlængeiser staar i forbindelse med en eller anden liden nervegren, skjont jeg vistnok ikke med bestemthed kunde 

 skjelne en saadan. Paa den modsatte altsaa ydre side i sædblæren var epithelet et længere stykke ioinefaldendc hoit (fig. 6, b.). 



Sædblærens indhold er almindelig et stykke, orchiet i to strenge, en kommer fra hver af de 2 vasa deferentia (se 

 fig. 6). Disse strenge bestaar af spermatozobolde med en bet)-delig mængde dcrimcllem liggende løse, smaa celler med 

 stærkt farvede kjerner') (fig. 6, p). Dette er uudviklede spermatocj-ter, der muligens er løsnede og medfulgte spermatozoerne, 

 ud i vasa deferentia. Jeg liar imidlertid ofte fundet disse celler forenede i storre partier, saaledes engang hos M. cirriferum 

 liggende som en formelig sammenhængende masse i den ydre del af sædblæ'ren og i ductus ejaculatorius. Spermatozoernes 

 ordning i bolde forekommer mig hyppig i sædblæren allerede at være forstyrret, idet jeg oftere paa snit har seet ductus eja- 

 culatorius fyldt med spermatozoer, blandt luilke ingen saadan ordning var synderlig merkbar (tab. \'1II, fig. 5). Dcrimod 

 findes talrige celler med kjerner, som ovenfor nævnt. Hvorvidt disse uudviklede spermatocyter skulde tyde hen paa en tilbøie- 

 lighed i testikelcellerne til at danne æg, saaledes som af Beard ant\-det, lader jeg forelobig staa derhen. Det er jo egentlig 

 intet cnestaaende, men noget, som paatræftes i forskjellige dyregrupper. 



Kanalen i selve penis (ductus ejaculatorius) er beklædt med et temmelig udviklet epithel, fortsættelse af ectodermet 

 (fig. 5, a.;. I væggene er (almindelig ialfald) ingen stærkere sphinctere, men kun ganske svage, helt \-anskelige at opdage 

 (fig. 5, m'). 



De komplementære hanner (hjelpehanner) 



(samt om hermaphroditismen). 



Semper har allerede d. c.'i angivet at have iagttaget et lidet exemplar af M. cirriferum, som han holdt for at 

 være en dverghan, idet der kun forefandtes fuldt ud\-iklede .Zoospermier . Dette blir næ\-nt af Graff i h.ms ;-Genus M\-zo- 

 stoma' p. 63, men stærkt betvivlet, idet han imod Semper og W i 1 lem oes-Suhm - vil give :)das Phanomen des Aufsitzens 

 junger Individuen auf Alten ; en ganske anden forklaring, det er, mener han, et fænomen, der mer er afhængig af tilfæMdet. 

 og som med slægtsvirksomheden intet har at skafte. I sit arbeide o\-er Challenger-expeditionen beskriver imidlertid Graft" 

 senere flere (ialt 5) unisexuale arter (som allerede ovenfor nævnt); han sxiies imidlertid fremdeles at væ-re af sm ovenfor 

 anførte mening med hensyn til, .de paa r_\-ggen af gamle siddende unge indi\ider , idet han hos flere arter næ-\-ner exemp- 

 ler herpaa, uden dog at omtale de smaa exemplarer som andet end unge individer. 



Den første, der rigtig erkjender og med sikkerhed afgjor disse paasiddemle individers natur hos M. glabrum er 

 Beard, der i sin afhandling (1. c), som kom efter Grafts opsats i Bulletin of the Museum of Comparative Zoology (1. cl, men 

 for dennes hovedarbeide over Challenger-myzostomerne, giver en beskrivelse af dem som virkelige hanner, altsaa svarende til 

 hvad Darwin^*) har beskrevet hos cirripedierne, komplementære dverghanner hos fuldt udvikledc hermaphroditer. 

 Beard fandt iniidlertid ingen saadanne hanner hos M. cirriferum, dette har jeg heller ikke kunnet finde, og det er saa meget 



') Beard har allerede antydet s.aadanne celler hos hannerne af M. glabrum |1. c), .•;e herum ii;eslc afsnit \>. 60. 



-) se herom ovenfor p. ^I. 



■') Ch. Darwin: Monograph of ihe Cirripedia. London 1851 — 54. 



