62 



Tilbagc staar ciidnu to ^.'iytitje sporgsmaal og dot rr; hvordan stiller dct sIl; iiK-d iicnsyn til lu-rmaphroditis- 

 nicn.s oprindelsc hos nnv.ostoincrne, vr den dot primære eller det sekundære? og hvordan skal arternes phylogeni opfattesr 

 Dette er imidlertid to sporgsmaal, som det er }'tlerst vanskelig for ilclce at sige umulig med \'orl; nuwerende kjendska!) til- 

 fredsstillende at besvare. Jeg vil derfor heller ikke her trænge d\ln're ind i dem, ligesom jeg ikke i denne afhandling tinder 

 plads til at bctragte andre hermaphroditiske dyregrupper og fra dem tlrage analogier, Inilket snarere kunde egne sig for 

 en særskilt afhandling, jeg har udelukkende holdt mig til forholdet hos mw.ostomerne og \-il blot mer overfladisk sammenfatte 

 nogle af de slutninger, som m;iatte kunne drages. Forst blir d.i at faa paa det rene, om det, som Heard mener, af de be- 

 kjendte forliolde hos m)-zostomerne med storst sans)-nlighed maa fri-mgaa, at hermaphroditismen hos di'in er af sekundær 

 oprindelse, om den er fremkommen som en folge af parasitisme.' Dette er allerede behandlet ovenfor p. (>o, h\-or jeg fandt, 

 at saa ikke egentlig kan siges at \';t're tilfældet, idet gonochoristerne udgjores af de mest parasitiske arter 'de encysterede) 

 samtidig med, at ialfald en del af de hermaphroditiske arter meil komplementære hanner i phylogenetisk henseenck' synes at 

 staa holere end ialfald enkelte af de rent hermaphroditiske. 



Hvis man nu imidlertid hos mv'zostomcrne antager hermaphroditismen som det oprindelige, vil da derved lettere 

 kunne erholdes en forklaring af arternes phylogeni.? Det forekommer mig isandhed. at forklaringen foreløbig ialfald vil blive 

 lige vanskelig at finde; thi i saa tilfælde maatte de gonochoristiske og mindst fritlevende former være udviklede af herma- 

 phroditer, altsaa de arter man kunde vente havde mest brug for hermaphroditismen, har forladt denne og er gaaede over til 

 at blive gonochorister, medens de arter, der kunde synes at have mindst brug for hermaphroditismen, er just de, der har be- 

 holdt den. Kommer vi dernæst til disse komplementære hanner, skal saa besiddclsen af dem være nogen fordel fremfor ren 

 hermaphroditisme.'' Som tidligere p. 50 anfort, tinder jeg, at dette nok maa kunne antages, idet de lidet bevægelige hermaphro- 

 ditcr maa, saafremt de sidder længere fra hinanden, have yderst vanskelig for at betVugte hinandens æg'). Det forekommer mig 

 imidlertid, hvordan vi end opfatter dette, og fra hvad side vi end ser sagen, saa blir den dog i sin helhed gaadefuld 

 og uforklarlig. Her maa ligesom hos flere andre parasiter med mer eller mindre udpræget hermaphroditisme, f. ex. 

 cymothoiderne, va-re en taktor af In'tydning, som (.■ndnu ikke er tåget tilborlig hens_\Ti til. En videre behantlling af 

 dette emne vil jeg imidlertid udsætte til en senere leilighed, naar et storre antal undersogelser maatte foreligge. An- 

 gaaende hermaphroditismen i sin almindelighed vil jeg blot udtale, at er muligheden der for, at unisexuale former kan have 

 udviklet sig af bisexuale, da kan omvendt atter bisexuale former ha\-e udviklet sig af unisexuale, jeg tinder sansynligheden 

 tale for, at disse to forholde har fulgt hin.inden op gjennem dyrerækken, idet der i den ene tbrm altid \'il være en latent 

 mulighed forhaanden til overgang i den anden. Hvad der er det forste, oprindeligste, er for tiden umulig at afgjore med 

 nogenlunde vished, ialfald vil myzostomerne forelobig kun yde liden oplysning i saa henseende^). 



M .\t der almiudelig skulde foregaa nogen indre befrugtning, anser jeg som mindre sansynlig; jeg har vistnok, ligesom GralT, i kloakkanalen 

 hos M. cirrifenim fundet æg i begyndende deling, disse kan dog være blevne befrugtede ved spermatozoer, der tilfeldig er komne ind med våndet gjennem 

 analaabningen. 



-) Medens ovenstaaende er linder trykning, er denne .a.argangs 5te hefte af Kosmos" udkommet. Heri staar forste del af en artikel 

 om: «I)ie Zwitterbildung im Tierreich« von Fritz Muller (^Blumenau, Brasilien). F. Mliller hoUler paa hermaphrotlitismens sekundære oprindelse; han 

 gjennemgaar dog i dette afsnit væsentlig blot de forskjellige forfatteres anskuelser, der har udtalt sig i saa henseende. Fler omtales da ogsaa myzostomerne 

 som en slægt, "in Bezug auf ihre Geschlechtsverhaltnisse merkwiirdigste und lehrreichste aller AViiimgnttiingen". Det heder cm Beards arbeide blandt 

 andet følgende (p. 327): »Nach einer meisterhaften, echt Darwin'schen (ieist atmenden Erorterung, die auch die geschlechtlichen TerlTaltnisse anderer Tiere 

 beriicktsichtigt, kommt John Beard zu dem Schlusse dass — 'Hermaphroditism probably all hermaphroditism had its origin in a unisexual condition. i<« 

 Som af det ovenfor staaende vil frenigaa, kan jeg med al respekt for Beards i mange henseender interessante afhandling ikke \ære ganske enig i 

 denne hans udtalelse. 



