29 



Tidsrum Ira 4,.'')2 til 4,i;;i. En Stigning i Alveolelnftens 

 Kulsyreprocenl kan være et Udtryiv for al Organis- 

 mens staaende Oplag af Kulsyre er blevel forøgel, 

 men kan ogsaa blol være en secundær Virkning af 

 Ændringer i Kredsløbet*), og man maa derfor kun 

 med Varsomhed drage Slutninger af Svingninger i 

 Alveolelnftens Koncentration. Under de foreliggende 

 Forhold vil det dog være rimeligt at antage, at den 

 ved Overgang til Hvile indtrædende lette Døsighed 

 medfører en mindre Irritabilitet af Aandedrætsceii- 

 trerne, altsaa en mindre effektiv Lungeventilalion og 

 en deraf følgende slørre Oplagring af Kulsyre i Or- 

 ganismen, og at den maalte Stigning i Alveoleluftens 

 Kulsyrespænding er at opfatte som et Udtryk herfor. 

 Forsøget er optegnet i Fig. 5. 



Som Resultat af Forsøgene 3 — 7 fremsættes da: 



Naar en Person sætter sig til Hvile 

 efter at have været i let Virksomhed vil 

 Kulsyreudskillelsen og Iltoptagelsen 

 pr. sec. aftage fra en vis Begyndelses- 

 værdi, indtil de efter ca. 's Times For- 

 løb har naaet stationære Slutningsvær- 

 dier, der ere ca. 10 "" lavere end Begyn- 

 delsesværdierne. 



Aarsagen til denne langsomt forløbende Over- 

 gangstilstand kan dels søges i at Stofskiftet i Begyn- 

 delsen af Hvileperioden, naar Organismen endnu ikke 

 helt er faldet til Ro, er større end senere, og dels i 

 at Restitutionen af de i den foregaaende Arbejdsperi- 

 ode virksomme Væv kræver en vis Tid. 



Dette Resultat medfører, at: 



naar man ved kortere Stofskifteforsøg 

 vil søge at bestemme Svingninger i 

 Kulsyreudskillelsen under visse For- 

 hold, er det uomgængeligt nødvendigt 

 at indlede og afslutte Forsøget med en 

 Hvileperiode, for paa denne Maade at 

 faa bestemt den Nullinie, ud fra hvilken 

 Svingningerne kan maales. 



*) Meddelt af Hr. Docent. Dr. phil. A. Krogh. 



Fig. 5. 



