ved 



34 

 Den Vægt B^pt, ved hvilken det maximale Arbejde A„„,.c udføres, beslemmes 



dB "» 



2k, 



hvoraf Bop,-- ^ .■■ (8) 



/c 2 



Heraf faas endvidere A„,ax =^ 777 • • • (9) 



4 fri 



og den dertil svarende Loftehøjde =- den optimale Løftehøjde bliver da 



Hop,= |... (10) 



Ud fra disse Beregninger gennemgaar Lehmann derefter en Række Forsøg, 

 udført af FiCK, over termiske Virkninger i en enkelt arbejdende Muskel og finder 

 som Resultat: naar den enkelte Muskel udforer sit maximale Arbejde, 

 arbejder den samtidig med maximal Nyttevirkning. 



Del er denne Lovs Gyldighed for Organismen som Helhed vi vil undersøge 

 ved nedenstaaende Forsøgsrække. 



Lb. Nr. 15—18. A. L. Jan. 1908. 



Forsøgsrækken bestod af 4 Enkeltforsøg ; i hvert af disse udførtes med hver 

 af Vægtene 4—6 — 8—10 — 12 — 14 og 16 kg. 20 Løft i 40 sec. Arbejdsperioderne ad- 

 skiltes ved mellemliggende Hvileperioder paa ca. 5 x 40 sec. Der arbejdedes i 

 Modsætning til ovenstaaende Forsøgsrække ikke med hele Haanden men kun med 

 venstre Haands Pegefinger. I disse Forsøg undlod man at analysere Expiralions- 

 luften og benyttede ligefrem den respiratoriske Volumenforøgelse som Følge af Ar- 

 bejdet som Maal for Stofskifteforøgelsen. Berettigelsen hertil fremgaar af Tabel XVI; 

 i denne er Stigningen i Kulsyreudskillelsen under Arbejdet for hvert Forsøg i 

 ovenstaaende Forsøgsrække Nr. 10 — 14 udtrykt procentisk i Forhold til Kulsyre- 

 udskillelsen under Hvile, og paa samme Maade er den respiratoriske Volumen- 

 forøgelse under Arbejdet for hvert Forsøg udtrykt procentisk i Forhold til Hvile- 

 niveauet; det vil heraf ses, at: 



ved mindre Muskelarbejder, hvor Forsøgspersonen under hele 

 Forsøget indtager samme Legemssti Hing og arbejder med uhin- 

 dret Aanded rætsmekani k, vil den relative Værdi af Stofskifte- 

 forøgelsen meget nær kunne udtrykkes ved Stigningen i Respi- 

 rationsvolumenet. 



En saadan Simplifikation af Metodiken kan naturligvis kun anvendes, hvor 

 raa, relative Værdier ere tilstrækkelige, og samtidig niaa stilles forøgede Krav saa- 

 vel til Forsøgslederens Aarvaagenhed som til Forsøgspersonens Øvelse og Fortro- 

 lighed med Apparaterne; men paa den anden Side vil en saa simplificeret Metodik 



