43 



var l'3y> og Exspiialionsliiflens Kulsyreprocent var 3,-'.i. Under Periode II hæmmede 

 Forsøgspersonen Respirationen saa meget, som det under de tilstedeværende For- 

 hold var muligt. Respirationsniveauet sank derved straks ned til 20, for efter- 

 haanden at stige op til 



60 -(Î5. Aandedrætsantallet 

 svingede omkring 2, og kan 

 i den følgende Beregning 

 tilnærmelsesvis sættes =- 



Tabel XXI. 



25 

 60 



R 



(15 a) 



En Stikprøve af Ex- 



s[)irationsluften viste 6,46 "/o 

 Kulsyre. Fra Begyndelsen 

 af Periode III ophørte Re- 

 spirationshæmningen. Der- 

 ved steg Respirationsni- 

 veauet strax op til 210, for 

 derefter at falde regelmæs- 

 sigt ned til ca. 105. Aande- 

 drætsantallet sluttede med 

 at være 13,5 og kan i Be- 



regnmgen 

 sættes = 



tilnærmelsesvis 



13,.- . 

 ÎÏÔ 



R 



(15b) 



Exspirationsluftens Kul- 

 syreprocent bestemtes ved 

 en Stikprøve at være 3,77. Respirationshæmningen voldte et ikke ringe Ubehag, 

 saaledes at Forsøgspersonen kom i en let Sved; paa Forhaand kan man derfor 

 vente flere Fejlkilder ved dette Forsøg end ved det foregaaende og følgelig mindre 

 god Overensstemmelse mellem Maalinger og Beregninger. 



Ligningen for Ventilationsvolumenets Variation med Tiden bliver som før 



0,87 • b 



log 



L + a + b Lo + Rk 



L + a-^b Lo + Rk + a + b 



= t 



(14) 



men Konstanternes Værdier er selvfølgelig ændrede. Som anført er det normale 

 Respirationsniveau i Periode I ca. 115 og i Slutningen af Periode III ca. 105; som 

 Middeltal kan da sættes Ro = 110 og følgelig Lo = 69,5. Naar man endvidere gaar 

 ud fra, at den maximale Respirationshæmning øjeblikkeligt sætter Ventilations- 

 volumenet ned til O, har man Rj, = -^ /.„ = -f 69,-5. « x c« bestemt ved (35) bliver 



6* 



