65 



lurligt af de Icdsngende Forandringer i Lungeventilationens Intensitet, hvorved som 

 lidligere paavisl Organismens Oplag af Kulsyre kan formindskes eller forøges. 

 Heraf følger da ligefrem, at de under et Forsøg udaandede Kulsyremængder ikke 

 behøve at svare nøjagtigt til den samtidigt producerede Mængde. Imidlertid maa 

 der dog være en i alt Fald tilnærmelsesvis konstant Proportion imellem den ud- 

 aandede og den i samme Tid producerede Mængde. Thi hvis Organismen selv ved 

 et ganske let aandeligt Arbejde kunde skille sig af med ubegrænsede Mængder af 

 sit Kulsyreoplag, saa vilde den Sætning: at den udaandede Kulsyremængde voxer 

 med Opmærksomhedsanspændelsen, aldeles ikke kunne være gyldig. Smaa Arbej- 

 der maatte i saa Fald lejlighedsvis kunne give ligesaa store Mængder Kulsyre som 

 store, og en saa regelmæssig Aftagen af Kulsyremængden med voxende Øvelse, som 

 Tabel XXVII viser, eller en saa regelmæssig P^orøgelse af Kulsyremængden med 

 voxende Træthed som i Tabel XXVIII, maatte være et Slumpetræf, hvis Sandsyn- 

 lighed vilde være nær ved Nul. 



Heraf følger da ligefrem: tiltrods for Indflydelsen af Lungeventila- 

 tion e n s Intensitet p a a den i de enkelte Perioder udaandede Kulsyre- 

 mængde, maa den under et Forsøg udaandede totale Mængde staa i 

 et nogenlunde konstant Forhold til den samtidigt producerede 

 Mængde. Paa dette Sporgsmaal komme vi nærmere ind i næste Kapitel. 



Associationsarbejde. 



Som begrundet i det foregaaende Kapitel, vil man kunne forvente i Udenad- 

 læren af meningsløse Stavelsesremser at have et velegnet Forsøgsmateriale til Un- 

 dersøgelse af det psykiske Arbejdes Indflydelse paa Stofskiftet. I Overens-stemmelse 

 hermed have vi da udført flere saadanne Forsøgsrækker med samtlige Forsøgs- 

 personer. 



Af disse skulle her kun refereres de afsluttende Forsøg, udførte med Forsøgs- 

 personerne A. L. og S. N., da de tidligere Undersøgelser, tildels udførte med F. B. 

 og O. C, ere mindre paalidelige. 



Det viste sig nemlig, at Udenadslæren for de to sidste Forsøgspersoners Ved- 

 kommende var ledsaget af tydelige Forandringer i Respirationstypen, der vare af 

 saa gennemgribende Natur, at de endnu efter Arbejdets Ophør sporedes som Efter- 

 virkninger i Respirationen, og saaledes i væsenlig Grad maatte forringe Forsøgs- 

 resultaternes Værd. For A. L. og S. N. forløb Respirationen derimod jævnere; vel 

 kan man ogsaa for disse Forsøgspersoner paavise Forandringer i Respirationstypen 

 under Arbejdet, men disse Forandringer vare af langt ringere Omfang end hos 

 F. B. og O. O. og spores ikke efter Arbejdets Ophør. 



Forsøgsordningen er i Hovedtrækkene meddelt ovenfor, men skal her kort 

 rekapituleres. Forsøgspersonen sad under hele Forsøget i Ro; foran ham var an- 



D. K. D. Videiisk Sclsli. Skr.. 7. R;ckke, uaturvidcnsk. uji m:ilhein. Alil. M. 1. '' 



