J8 



yderligere kommer, at Kvælstofudskillelsen fra Periode III er væsentlig lavere end 

 Værdien fra Periode I, vil Middeltallet fra Perioderne II og III = 4,927 '"^■'jTime 

 meget nær være lig Værdien fra Periode I = 4,875 •''"''/Time- 



Derimod synes det, som om der foreligger en virkelig Forøgelse af Fosforsyre- 

 udskillelsen; Stigningen fra Periode I til II andrager ca. 17 "/h, og under Periode III 

 er Fosforsyreudskilllelsen endnu ca. 6 "/<» større end under Periode I. 



Der er næppe Tvivl om, at psykisk Arbejde i høj Grad indvirker paa Nyre- 

 virksomheden og i Særdeleshed giver sig Udslag i en forøget Urinafsondring, saa- 

 ledes som ovenstaaende Differencemaalinger vise, men en sikker Sammenhæng mel- 

 lem denne Urinforøgelse og en samtidig Stofskiftestigning kan øjensynlig ikke paa- 

 vises ad denne Vej. 



Teoretiske Betragtninger. 



Den ovenfor paaviste lovmæssige Variation af Energiforbruget ved Udenads- 

 læren at Stavelsesremser med varierende Stavelsesantal kan udfra simple Forud- 

 sætninger underkastes en matematisk Behandling. Denne vil imidlertid ikke alene 

 omfatte ovenstaaende Forsøg, men vil tillige kunne udstrækkes til ogsaa at gælde 

 tidligere Undersøgelser over Energiforholdene ved psykisk Arbejde udførte af 

 Alfred Lehmann. 



Da den rette Forstaaelse af den regningsmæssige Sammenfatning af vore oven- 

 for meddelte Forsøg og Lehmann's tidligere Undersøgelser nødvendigvis niaa kræve 

 Kendskab til disse, skulle vi her give et kort Referat deraf. Dette Referat stemmer 

 i Hovedtrækkene overens med den Fremstilling, Lehmann giver i: „Die physischen 

 Aequivalente der Bewusstseinserscheinungen", Leipzig 1901, og i: „Elemente der 

 Psychodynamik", Leipzig 1905; kun vil man finde den matematiske Behandling 

 ændret, idet vi har søgt at gennemføre en rational Beregning af de deri fore- 

 kommende fysiske Hjærneparalleler. 



Lehmann søgte at finde et Maal for Størrelsen af Hjernearbejde og fandt et 

 saadanl i den Hæmning, Hjernearbejde udøver paa samtidigt udført Muskelarbejde. 

 Maalingerne udførtes med Ergograf, og de arbejdende Muskler var Fingrenes 

 Bøjemuskler. 



Naar saadanne Muskler innerveres, blive de i Stand til at udføre et vist ydre 

 Arbejde. Størrelsen af dette er afhængig saavel af centrale som af perifere Forhold, 

 og alt efter som disse variere, vil der indti-æde forskellige Kombinationer, saaledes 

 som følger: 



a) Antag, at Muskelarbejdet udføres i en saadan Takt, at Musklerne inden 

 hvert nyt Arbejde ere fuldstændigt udhvilede, og antag endvidere, at den centrale 

 Innervation er konstant, hvilket opnaas, naar Forsøgspersonen med fuld Opmærk- 

 somhed hver Gang søger at udføre maximalt Arbejde; saa ville de enkelte ydre Ar- 



