79 



l)i'j(K'r, Paitialarbejdernc, hlivc konslanlc, og den Kurve, der frem ko ni m er ved paa 

 Aibejdsdiagrammel at rorbiiuie Lofleliojdernes Toppunkter — Muskelens Arbejds- 

 kurve — vil i dette Tilfælde blive en rel Linie parallel med Grundlinien. For- 

 andres den centrale Innervation, enlen vilkaarligt eller uvilkaarligt f. Eks. ved 

 spredt Opmærksomhed, vil der indtræde et Fald i Arbejdskurven. Svingningerne 

 i .\rbejdskurven vil t'olgelig give et Billede af Svingningerne i den centrale Inner- 

 vation; og da meget lyder paa, at Innervationen og det udførte Arbejde inden for 

 visse Grænser er proportionale Størrelser (se Tigerstedt: „Lehrbuch der Physio- 

 logie", Leipzig 1905, II pag. 3Ü), vil man uden større Fejl kunne benytte Partial- 

 arbejderne som relativt Maal for den centrale Innervation. 



b) Hvis Tidsintervallet mellem de enkelte konstante Muskelinnervationer er 

 for ringe til Muskelens fuldstændige Restitution, vil det ydre Arbejde aflage fra en 

 maximal Begyndelsesværdi og nærme sig asymptotisk til en vis Minimumsværdi, 

 der er des mindre, jo mindre Tidsintervallet er. For en øvet Forsøgsperson vil 

 Arbejdskurven blive fuldkommen jævn, og en Formindskelse af Innervationen — 

 vilkaarlig eller uvilkaartig — vil derfor ogsaa her fremtræde fuldkommen tydelig 

 som et Fald i Kurven. 



Lad os kalde et saadant Partialarbejde udført med formindsket Innervation 



for Al, og lad Ag angive Størrelsen af det Partialarbejde, Muskelen sandsynligvis 



A -^ A 

 vilde have udført ved den konstante Innervation, saa vil Størrelsen — ^^ — -" give et 



As 



relativt Maal for Arbejdsformindskelsen og herigennem for Innervalionsformindskel- 



sen. Den sandsynlige Værdi As kan skønnes med stor Nøjagtighed paa Grund af 



Arbejdskurvens jævne Forløb. 



Psykologiske Forsøg. Lehmann søgte nu ved den ovenfor skitserede 

 Fremgangsmaade at maale den relative Innervalionsformindskelse, M, som Følge 

 af samtidigt udført Hjernearbejde. Til Hjernearbejde valgtes Hovedregning, da man 

 ved dette er i Stand til at variere Arbejdets Størrelse efter Ønske. Med delte Ma- 

 teriale udførtes saa i Foraaret 1900 en omfattende Række Forsøg, lige beundrings- 

 værdige i Anlæg og Udførelse; som Hovedresultater af Forsøgsrækken fremgik 

 følgende- 



1) Hjernearbejde af konstant Størrelse bevirker for samme Forsøgsperson en 

 konstant relativ Formindskelse, M, af en samtidig Muskelinnervation. Varieres 

 Hjernearbejdet, saaledes at det bliver større eller mindre, vil den relative Innerva- 

 tionsformindskelse svinge overens hermed og henholdsvis voxe eller aftage. 



Størrelsen M giver med andre Ord et relativt Maal for Hjernearbejdets Stør- 

 relse. Da de herhen hørende Forsøg maa betragtes som grundlæggende for Psyko- 

 energetiken, skulle de enkelte Forsøgsresultater anføres her: 



A. L. d. 26- 2-1900. Addition af 4 S-eiftVede Tal. 

 Arbejde: A^ A,, A^ -^ A,. M 



I 53,!i 42,a l],v 0,22 



II 3-4,5 27,.ô 7,ü 0,20 



