19 271 



geringen om ved Boringer at ellersoge „nyttige Mineraller" i Danmark, men Land- 

 luisholdningsselsivabet foreslog med l'uld Ret Kongen i Stedet herfor at lade Landet 

 berejse ,.af vore indsigtsfulde Geognoster". Denne Foranstaltning traadle dog forst 

 i Virksomhed c. (iO Aar senere, da Danmarks geologiske Undersøgelse blev 

 oprettet (1888). 



Fornyet Undersøgelse af Torvemoserne i Jylland fandt dog. Sted i 1837 af 

 Japetus Steenstrup, efter Rentekammerets Foranstaltning. Om Resultaterne heraf 

 er der paa andet Sted givet udforlig Beretning efter Steenstrups forsvundne, men 

 paa en mærkelig Maade genfundne Originalberetning*. Undersøgelserne af Tørve- 

 moserne var dog, som Genstanden ogsaa paabod, en naturhistorisk og ikke en ke- 

 misk Opgave. Det samme gælder Steenstrups ikke offentliggjorte Undersøgelser af 

 Jordbunden paa Liv o i Limfjorden, som han ogsaa udførte efter Rentekammerets 

 Ordre. 



Tiden fra Tyverne til Midten af forrige Aarhundrede var iovrigt rig paa „Vej- 

 ledninger-' til at foretage agrikulturkemiske og jordbundskemiske Undersøgelser, men 

 — naar man ser bort fra Forchhammers Arbejder — fattig paa egentlige Under- 

 søgelser. De nævnte Vejledninger fremkom dels som selvstændige Værker, dels som 

 Artikler i de landokonomiske Tidsskrifter, der med uhyre Snaksomhed udbredte sig 

 om allehaande Æmner, uanset om de havde Fagkundskab nok til at behandle dem. 

 Nogle af de vigtigste af saadanne agrikulturkemiske Afhandlinger fra dette Tidsrum 

 kan dog nævnes, saaledes: 



Fra 1820 L. Tobiesen: „Paa Theorie og Erfaring grundet praktisk Anvisning 

 til at mergle", oversat af C. N. Fausrüll, Sognepræst i Houe ved Lemvig. S. 28 gives 

 en Anvisning — tildels efter Thaer — til ved Titrering med Salpetersyre af kendt 

 Styrke, at bestemme Kalkmængden i Mergel. S. 142 gives en som det synes af 

 Oversætteren selv tilrettelagt Forklaring om KvælstotTets Iltning til Salpetersyre i 

 kalkholdig Jordbund, som maa siges at være ikke langt fra det rette. 



W. C. Zeise, der allerede da var bekendt som en fremragende Kemiker, gav i 

 1821 Referater af en Mængde franske Forsøg paa at anvende Urin og Præparater 

 deraf som Gødning, samt Analyser af Urin under forskellige Omstændigheder^, 

 men beskæftigede sig iovrigt ikke med Agrikulturkemi. 



V. Rothe — den senere Jernbanedirektør - udgav i 1839 en ret udførlig 

 Agerdyrknings-Chemie (om Agerjordens Bestanddele, deres Egenskaber og Ind- 

 flydelse paa Vegetationen). 



R. Pedersen kalder denne Bog ..for den første originale Agerdyrknings- 

 kemi, der er skrevet her til Lands"'. Forf. af denne Afh. beklager ikke at 

 kunne give R. Pedersen Ret i saa Henseende. Rothes Bog indeholder ikke noget 

 nyt eller originalt. Han har vist overhovedet aldrig arbejdet paa anden Maade end 



' ,Et hidtil utryitt Arbejde vedrørende Tarvemoser". Af Japetus Steenstrup. Udg. af K. Rørdam 

 i Mindeskrift for J. Steenstrup, III. Kbhvn. 1913. 



- Nye landoeconoiniske Tidender. 3die Bd. Kbhvn. 1821 S. .314—344. 



» R. Pedehsen : „Forelæsninger over Planlefysiologi -, I. Planternes Næringsstoflfer". Kbhvn. 1883. S. 155. 



36* 



