23 275 



at den a-liliT Tanke, at de i Planterne tilstedeværende uorganiske Bestanddele til- 

 t'a'idigviis ere afsatte i Planterne, niaatte vige l'or den Erfaring, al Planterne vælge 

 deres uorganiske Bestanddele, og ikke kunne trives i den Jordbund, hvor disse lîe- 

 standdele mangle, have de theoretiske Agerdyrkere med stor Furkjærlighed sogl al be- 

 stemme de uorganiske, for visse Planler charakteristiske Stoller. Det ligger i denne 

 Læres Natur, at den ikkun langsomt kan udvikle sig, al ikkun ved gjenlagne, møi- 

 sommelige Undersogelser del Tilfældige kan adskilles fra del Almindelige og Nød- 

 vendige, og det for hele Plantefamilicr charakteristiske fra det for enkelte Planter 

 Ejendommelige. Man har derfor hidtil isæ'r holdt sig til .saadanne Stoffer, der synes 

 al va-re væsentlige Betingelser for alle vore dyrkede Planlers Udvikling, eller idet- 

 mindsle for visse Classer deraf, og liar ikkun bestemt saadanne Stoller, der fore- 

 komme i forholdsvis større Mængde, medens man har al (irund til at antage, at selv 

 de Substanser, som findes i en næslen forsvindende Mængde, spille deres bestemte 

 Rolle ved Planlernes Udvikling. Del kan næppe være Tvivl underkastel, at selv 

 visse metalliske Substantser ere charakteristiske for beslemle Planter, der da maa 

 antages at samle disse Stofl'er af Jorden eller Vandel . . . ." 



Om Træaske meddeler F., al han har undersøgt Asken af Fyr, Eg, Birk og 

 Bøg. Han har heri fundet: „Jern, Mangan, Kobber, Tin, Bly, Zink, Kobolt og sand- 

 synligvis Nikkel". 



Anm. Som et Supplement eller en Art Kontrol med Korchhammers Angivelser om Metalforekomster 

 i Asken af dansk Træ blev af Forfatteren rent forelobig foretaget et Par mnidre Undeisogelser, som her 

 kan gengives. 



A. En l'røve af IJirketræ af dansli Avl, der udgjorde et Stammestykke med paasiddende Bark 

 40 cm langt og 7,5 cm i Diameter, blev savet i Stykker og yderligere ved Kløvning findelt. 



7,4370 gr tabte ved Tørring til konstant Vægt 1,1365 gr ^ 16,37°/o Tørretab. Tørringen tog lang Tid, 

 4 Døgn ved 100° og tilsidst et Døgn ved lOS". 



.>88,« gr lufttort findelt Træ blev forkullet over Flammespreder i en Platinskaal ved svagest mulige 

 Varme og derefter forbrændt ved stærkere Varme. Askemængden blev vejet og skyllet over i en Por- 

 cellænsskaal og behandlet med fortyndet Saltsyre. Asken var ganske morkebrun af Manganilter og ud- 

 viklede Klor og. Kulsyre ved Saltsyrebehandlingen. Efter Opløsning i Saltsyre bliver der nogle Kul- 

 partikler og uopløst Stof tilbage, og dette filtreres fra paa et vejet Filter. Bundfaldet udvaskes, tørres og 

 vejes, og Filtret glødes derefter i en vejet Platindigel. Herved bestemmes Mængden af de i Asken væ- 

 rende Kulpartikler. Den anførte Vægt Birketræ gav saaledes 3,307;i gr kulfri Aske = 5,62''lo Aske af 

 det lufttørre Stof. 



Den saltsure Opløsning af Asken blev inddampet til Torhed og den udskilte Kiselsyre frafiltreret 

 og vejet i Platindiglen sammen med den glødede Kest fra det vejede Filter. Kiselsyren blev derefter 

 bortskaffet med Flussyre og Svovlsyre, og Diglen blev atter glødet og vejet. Den rene Kiselsyres Vægt 

 var 0,12R0 gr = 3,87*'/o af Askemængden. Mod Forventning viste den i Diglen tilbageværende Masse sig 

 at være helt fri for Titansyre, og bestod af Bariumsulfat 0,0457 gr. Det saltsure F'iltrat fra Kisel- 

 syren blev mættet med Svovlbrinte og gav et brunsort Bundfald, der blev frafiltreret og udvasket med 

 Svovlbrintevand. Svovlbrintebundfaldet blev behandlet med en frisk fremstillet Oplosning af Natrium- 

 sulfid og efterlod et Bundfald, der indeholdt svage Spor af Bly og gav O,oiio gr CuO. Natriumsulfid- 

 opløsningen blev gjort svagt sur med Svovlsyre og afsatte ved Henstand et gulbrunt Bundfald, der nok, 

 som Forchhammer angiver, kunde se ud til at indeholde Tinsulfid. Det bestod dog hovedsagelig af 

 Svovl og gav ved Glødning kun 0,ooi4 gr af et rødbrunt Ilte, der ikke indeholdt Spor af Tin men gav 

 stærk Jernreaktion. Jerniltet stammer utvivlsomt fra Natriumsulfidet. Filtratet fra Svovlbrinte- 

 bundfaldet blev inddampet med Svovlsyre, til Saltsyren var afdrevet, ug efter Fortynding kogt med 



