59 311 



Kobber. Da en Kubikmeter Sand vejer c. 2000 kg i den naturlig aflejrede Tilstand, 

 findes der altsaa i 1 ni^ Hedesand 26 gr CuO. 



Et Lag paa en Meters Tykkelse af Hedesand, der dækker over en Hektar Land, 

 vil altsaa indeholde 26 Kg. Kohberilte eller omtrent 21 Kg. Kobber. 



Maximum 0,29R3 gr CuO i 1000 gr findes i Nr. 13 Trinucleusskifer, Vasa- 

 gaard, Hornholm. 1 m^ Skiter indeholder folgelig 593 gr Kobberilte eller 474 gr Kobber. 



Kobber er et af de i Jord- og Stenarterne mest udbredte Stoffer, om end 

 det som Regel kun er i meget smaa Mængder. Foruden de tidligere omtalte af 

 J. G. FoRCHHAMMEH udfortc Undersøgelser kan nævnes, at den franske F'orsker M. L. 

 DiEULAFAiT har eftersøgt og paavist Kobber i smaa Mængder i 88 Prøver af forskel- 

 lige Porfyrer, i 64 Graniter, i 65 Gneisarter, i 28 Glimmerskifere og i 70 Talk- 

 skifere'. 



Stenarterne var fra Corsica, Frankrig, Schweiz, Sverige og Grønland. Ligeledes 

 omtales af samme Forf. Kobberets Forekomst i mineralholdigt Gennemsivningsvand 

 fra Urbjerget og i Havvand. I Planter og Planteaske er der oftere paavist Kobber. 

 I 1893 samlede Plantefysiologen Richard Otto de vigtigste af de indtil da forelig- 

 gende Efterretninger om Kobberets Forekomst i Planteriget^. Hasselhof havde i 

 189P, ligesom Otto i 1893, gjort P^orsøg ved igennem Vandkultur, der indeholdt 

 Oplosninger af Kobbersulfat, at tilfore Planterne Kobber. De fandt — hvad man 

 paa Forhaand kunde være sikker paa selv uden Undersøgelse — at en Opløsning 

 af Kobbersulfat var giftig for Planterne. Det andet Resultat, Otto kom til, at Plan- 

 terne ikke kunde optage Kobber, skyldes derimod de altfor grove analytiske Freni- 

 gangsmaader, som han benyttede, idet han bl. a. gik ud fra, at Plantevæv ikke inde- 

 holdt Kobberforbindelser, naar det ikke blev synligt blaafarvet ved at overhældes 

 med Ammoniakvand. 



' M. L. Dieulafait: „Le cuivre". Ann. de Chimie et de Physique. V. Ser. Tome 18, Paris 1879. 

 S. 349 o. flg. — Kobber i Stensalt og Kalisaltc omtales af Biltz: „Analyt. Bcitr. z. Chemie d. Kalisalz- 

 lager u. Salztone". Zeitschr. f. angew. Chem. 1910. S. 1954. 



- Rich. Otto: „Ueber Aufnahme und Speicherung von Kupfer durch die Pflanzenwurzeln". Naturw. 

 Wochenschr. VIII. Bd. Nr. .51. 1893. 

 1832. De Candole (Physiologie végétale 1832. 1. S. 389) fremsatte den Anskuelse, at Planter kan optage 



Kobberforbindelser. 

 1855. J. G. Forchhammer (.lahrb. d. Chemie 18.55. VIII S. 987 Smig. denne Afhd. S 274) paaviste, at 

 Kobber forekommer i Jordbunden og blev Planterne tilgængelig, sandsynligvis ved at oplåses i 

 Alkaliklorider. 

 1863. GoRUP Besanez (Ann. d. Chem. u. Pharm. 18f>3. S. 243) dyrkede forskellige Planter: Polygonum 

 fagopi/rum, Pisum sativum, Secale cereale i kobberholdig Jordbund, men formaaede ikke at paa- 

 vise Kobber i Planterne. 

 1882. Francis Phillips (Chem. News. XLVI. 1882. S. 224) fandt, at en hel Række forskellige Planter op- 

 tog Cu. 

 — Freitag (Bot. Centralbl. XII. 1882. S 127) fandt, at Eg og Birk fra Omegnen af Mansfeld-Gruberne 

 indeholdt Cu. 

 1891—02. A. Tschirch („Das Kupfer v. Stp. d. gericht. Chem. Toxich. & Hygieine". Stuttgart 1893) fandt 

 ved Dyrkningsforsag, at baade Kartofler og Hvede optog Cu. 

 ■' Hasselhoff: Landwirtschft. Jahrb. Bd. XX. 1891. S. 2fil. 



41* 



