312 6Ö 



Mac Dougal fandt derimod i 1900, at Qiiercns macrocaipa indeholder i Tør- 

 stoffet 0,05 "'u Cu. Han anfører, at Planten Polycarpea spirosti/lis ligefrem kan tages 

 som Indikator paa kobberholdig Jordbund '. 



Bly er paavist i alle Prøverne med Undtagelse af Nr. 2, 3 og 7. 



Maximum 0,0547 gr PbO i 1000 gr findes i Nr. 14 A, Graptolitskifer fra Læsaa, 

 Bornholm. 



Vismut er ikke nær saa almindelig udbredt og kun paavist i tre Prøver, 

 nemlig Nr. 4, Kildekalk fra Torup, Nr. 9, Glinimerler (miocænt) fra Hjulkærhus, og i 

 den meget mineralrige Nr. 13, Trinucleusskifer fra Vasagaard paa Bornholm. 



Forekomsten af Vismut i Kildekalken kan siges at være i god Overensstemmelse 

 med de tidligere paaviste Forekomster af Vismut i Jernokker fra forskellige Kilder ved 

 Casteggio i Italien, ved Flinsberg i Schlesien, ved Liebenstein i Thüringen m. fl. Std.^ 



Kobolt og Nikkel forekommer i alle Prøverne. Der er altid mere Ni end Co. 

 Maximum af begge Stoffer findes i Nr. 12 Lerjernsten fra Nebbeodde, Bornholm, 

 hvor der er 0,0551 gr C03O4 og 0,2205 gr NiO i 1000 gr. Om Forekomsten af Ni i 

 Meteoriter findes der en uhyre omfattende Litteratur^. K. Kraut har med Benyttelse 

 af Tschugajeff's før omtalte Reagens kunnet paavise Ni i Lava, i Aske af Tørv, 

 Kul m. m.* 



Kobolt anses i Almindelighed for ikke at have nær saa stor Udbredelse som 

 Nikkel ^ De her foreliggende kvantitative Bestemmelser viser al Co ganske vist fore- 

 kommer i betydelig mindre Mængder end Ni, men at det dog altid ved omhyggelig 

 udført Analyse kan eftervises i alle de hidtil undersøgte Jord- og Stenarier. Hermed 

 stemmer, at den bekendte Meteoritforsker Cohen (dansk født, men virkende i Greifs- 

 wald som Professor i Mineralogi til sin Død for faa Aar siden) har gjort det sand- 

 synligt, at Co forekommer i alle Meteoriter, men at de ældre Analyser ikke er paa- 

 lidelige i saa Henseende". 



Den almindlige Forekomst af Nikkel og Kobolt i alle Jordlag, hvortil de her 

 omhandlede Undersøgelser har givet deres Bidrag for Danmarks Vedkommende, 

 leder Tanken hen paa A. E. Nordenskiolds bekendte og meget omstridte kosmo- 

 logiske Teorier, hvori samme Forfatters Paavisning af Ni & Co i Støvmasser, 

 som han havde udsmeltet af Sne paa nordlige Breddegrader, spiller en saa stor Rolle. 

 Senere er Teorier, der i Principperne staar nær ved N's, som bekendt fremsat med 

 stor Styrke af T. C. Chamherlin, G. H. Dauwln m. fl. 



Det er dog næppe Stedet her at gaa nærmere ind paa disse Kosmogonier, som 

 for Tiden vistnok maa siges at være paa Moden blandt adskillige Geologer, saa 

 meget mere som der for et Par Aar siden af Hj. Sjögren i hans udforlige „Minnes- 



' Mac-Douoal: Botan. Centralbl. Beih. 1900. 9. S. 174. 

 - Gmelin-Kraut: Handb. d. Chem. 7. Aufl. III. Bd 2. Abt. S. 935. 

 3 — — - V. Bd. 1. Abt. S. 1 o. flg. 



* K. Kraut: „Über die Verbreitung des Nickels und Kobalts in der Natur". Zeitschrift f. angw. 

 Chem. XIX. 1906. S. 1793. 



^ Gmelin-Küalit: 1. c. 7. AuO. V 1. S. 190. 

 " Sm. Std. 



