Gl 313 



leckning" over A. E. Nordknskiöld blev givet Beretning over denne Forskers Arbej- 

 der i saa Henseende, ledsaget af de fornødne Literaturhenvisninger '. 



Zink kunde ikke paavises med Sikkerhed i Prøverne Nr. 2, 3 og 15, men 

 Provemidierne for Zink er ikke særlig skarpe. I alle Tilfælde, hvor Zn er angivet i 

 Analysen er der anstillet Kontrolprove ved at omdanne det vejede ZnO til Rinmans 

 Grønt. Ogsaa Zinkiltels Farveskiften ved Opvarining er et godt, men ikke meget 

 fint Identifikationsniiddel. 



Maximum 0,0598 gr ZnO i 1000 gr forekommer i Nr. 8 A, Graptolitskifer, dog 

 har Nr. 13, Trinucleusskifer med 0,0594 gr samme Mængde, og Nr. 11, Liasler, Nr. 12, 

 Lerjernsten med henholdsvis 0,573 gr og 0,0511 gr ZnO er nær der op imod. 



Om Zinks Udbredelse i Jordlagene foreligger der ikke meget udover Fouch- 

 HAMMERS tidligere omtalte Undersøgelse. Derimod har Stoflets Forekomst i Planter 

 tildraget sig endel Opmærksomhed lige fra 1854, da Braun paaviste Zn i Viola cala- 

 maria-. Den tilsyneladende Modsigelse, der er mellem Zinkforbindelsers antagne 

 Virkning som en stærk Plantegift og Zn's almindelige Forekomst i Planter, er om- 

 handlet af L. Laband •'. I Realiteten er der dog ikke noget særlig ejendommeligt 

 for Zn i dette Forhold, concentrerede Opløsninger taales, som det vil vides, i Reglen 

 ikke af Planter. 



Mangan findes i alle de undersøgte Jord- og Stenarter, men i meget varierende 

 Mængder fra flere Procent ned til kun 0,0165 gr i 1000 gr i Nr. 5, Moræneler fra Bern- 

 storfvej. Dets almindelige Udbredelse i Plante- og Dyreriget paaviste Forchhammer, 

 som allerede omtalt. I den nyeste Tid er Manganindholdet i Planter og Plantedele 

 af den mest forskellige Art blevet kvantitativt bestemt af F. Jadin & A. Astruc. 

 Maximum 0,033 gr Mn i 100 gr Tørstof fandt de i de overjordiske Dele af en Cistus- 

 Art, Rødderne indeholdt noget mindre^. G. Bertrand ä F. Medigreceanu har paa 

 lignende Maade paavist Mn i dyriske Organer''. I Tilslutning til disse Undersøgelser 

 er foretaget en Række Bestemmelser af Manganindholdet i Fødemidler og Drikke- 

 varer af P. Carles". Gennem Brød og andre Fødemidler, der hidrører fra Korn, og 

 gennem Vin, navnlig ung Rodvin, kan der tilføres det menneskelige Legeme ikke 

 ubetydelige Mængder Mn. 



Krom og Vanadin forekommer i 10 af de 18 undersøgte Prøver, men ikke 

 altid i samme Prøve. Udenfor Forekomsterne i de kromforende Mineraler som Krom- 

 jernsten, rød Blymahn, Vaquelinit, i visse Granater og Glinnnerarter anses Krom i 

 Almindelighed for et ret sjældent Stof, dog næppe med Rette '. Men noget særlig 



• H.I. Sjögren: „Adolf Erik Nordcnskiöld". Geol. Foreningens i Slockliolm Förhandlingar. XXXIV. 

 1912. S. 45 o. ng. 



= Braun: Pogg. 92. S. 175. 



" L. Laband: „Die Verbreitung des Zinks im [Pflanzenreiche". Jahresb. für Agrikultur-Chem. 3. F. 

 1901. IV. S. 18.5. 



< F. Jadin & A. Astruc: Comptes rendus. T. 155. 1912. S. 406. 



^ G. Bertrand & F. Medigreceanu: ibid. 154. 1911. S. 941 & 1450 



^ P.Cahles: Ann. de Chimie analyt. 17. 1912. S. 411. Anf.efter .lahresber der Agrikulturchem. 1912. S.215. 



' Gmelin-Kraut: I. c. 7. Autl. III. Bd. 1. Abt. S. 314. 



