FORORD 



Ke 



Lendskabet til dyriske Gifte og disses Virkninger er af gammel Dato, men 

 forst i de sidste Aartier har den experimentelle Biologis store Udvikling givet Mulig- 

 iied for en mere indgaaende Undersogelse af disse interessante og vigtige Sloffer. 



For enkelte af disse Giftes Vedkommende har man været i Stand til at klar- 

 lægge den kemiske Konstitution (f. Eks. Cantharidin, Salamander- og Tudsegifte, 

 Adrenalin o. 11.), idet disse Forbindelser viste sig at være i Besiddelse af den for- 

 nødne Stabilitet overfor kemiske og fysiske Indgreb. Den langt overvejende Mængde 

 af de dyriske Gifte synes imidlertid i forskellige af deres Egenskaber at minde om 

 Enzymer, Toksiner eller lignende Forbindelser, og oftest er det ikke muligt at ad- 

 skille dem fra de ledsagentle ProteinslolTer; en dyberegaaende kemisk Undersogelse 

 efter de almindelige Principer er derfor i disse Tilfælde paa Forhaand udelukket. 



Da saaledes adskillige af disse Giftstoffer i mange af deres Forhold minder om 

 den store Mængde af andre dyriske Forbindelser, hvis Udforskning den moderne og 

 navnlig den medicinske Biologi med særlig Forkærlighed og med stort Udbytte har 

 kastet sig over, ligger det nær at overføre de her herskende Anskuelser og Syns- 

 maader samt den nu ret udviklede Forsøgsmetodik ogsaa paa Studiet af de dyriske 

 Gifte. Selv om dette naturligvis i udstrakt Grad allerede har fundet Sted (saaledes 

 særlig for Slangegiftenes Vedkommende), er Antallet af systematiske Undersøgelser 

 paa disse Omraader dog ret lille. 



Da jeg i Aaret 1908 paabegyndte disse Studier, havde jeg tænkt mig, at de 

 skulde omfatte Leddyrenes Gifte, idet der indenfor denne Bække og særlig i de tre 

 Klasser Insecta, Mijriopoda og Aruchnida lindes talrige Gifte med saa udprægede Egen- 

 skaber, at et biochemisk Studium heraf ikke alene vilde være meget fristende, men 

 sandsynligvis ogsaa give Anledning til en Bække nye Iagttagelser. Det viste sig 

 imidlertid allerede ved de orienterende Undersøgelser, at dette Felt meget stærkt 

 maatte beskæres, hvis det skulde lykkes indenfor en rimelig Tid at bringe mere end 

 rent overfladiske Undersøgelser ud deraf. Jeg indskrænkede derfor Undersøgelserne 

 til at omfatte Edderkoppegift, Bigil't og Hvepsegift. Efter et Par Aars Forlob antog 

 de samlede Forsog dog et saadant Omfang, al jeg valgte foreløbig kun at fremme 

 Undersøgelserne over Edderkoppegiftene og kun Giftene hos Epeiia diadema, Walck. 



42* 



