15 331 



4 — 5° C), medens Resten blev staacnde ved Stuelenijieialiir, men sanvel for som 

 efter Fodring (hver 2den — 3die Dag 1 Flue) reagerede Güten stadig alkalisk; Dyrenes 

 Sekret undersogtes med laa Dages Mellemrum — ogsaa efter længere Suiteperioder 

 — til den '"/u 1911, men Reaktionen forblev i alle Tilfælde alkalisk. 



Den Vio 1911 undersogtes 50 Edderkopper, der var indsamlede samme Dag, og 

 alle Dyrenes Sekreter reagerede alkalisk. 



Den -"/;i 1911 indfangedes 10 store Dyr, hvis Sekret reagerede alkalisk; de blev 

 staaende ved Stuetemperatur uden Foder; den 27. og 28. reagerede de alle alkalisk, 

 den -^/ii de 9 alkalisk og den ene sur, den -'"/ü alle alkalisk, den ''iu> 9 alkalisk og 

 1 sur (ikke den samme som den ^^/s); den '/lo t\k de alle en Draabe Vand, ligeledes 

 den ^/lo og 7'". og P^^^ denne sidste Dag tillige hver en Flue, men i alle Tilfældene 

 var Sekreternes Reaktion alkalisk. 



Det synes saaledes ifolge disse Forsog, at Edderko[)pens Giftsekret kan 

 have en højst forskellig Reaktion, svingende fra stæ-rkt sur til stærkt 

 alkalisk; i de undersogte Tilfælde var Sekretets Reaktion dog over- 

 vejende alkalisk. 



For at undersøge, om Giftstoffet indeholdt koagulable Proteinstoffer, opsamledes 

 en ringe Mængde Sekret i et fint Haarror, der efter at være tilsmeltet i begge Ender 

 opvarmedes i Vandbad lil forskellig Tenii)eratur; Opvarmningen foretoges paa den 

 Maade, at Haarrøret forst anbragtes 5 Min. ved 50° C, hvorefter det iagttoges under 

 Mikroskopet ved svag Forstørrelse og dæmpet Lys for at godtgøre, om der var ind- 

 traadt Koagulation eller ikke; derefter anbragtes det 5 Min. ved 55° C, og efter 

 mikroskopisk Undersøgelse atter 5 Min. ved 60° o. s. v. med 5° Mellemrum til 100°. 

 Det viste sig ved disse Forsøg, at begyndende Koagulation indtraadte ved 

 (i5° C, ved 70° C. var den stærkere og efter 5 Min. yderligere Ophedning til 75° C. var 

 Koagulationen total, d. v. s., den skred ikke mere frem ved yderligere 5 Minutters 

 Opvarmning i kogende Vand. Det fremgaar altsaa heraf, at Edderkoppens 

 Giftsekret indeholder koagulable Proteinstoffer, hvis Koagulations- 

 temperatur er den samme som for de almindelig kendte. 



Paa Grund af det overmaade ringe Materiale var det ugørligt paa almindelig 

 kemisk Vis nærmere at undersøge disse Proteinstoffers Natur; Forsøg paa ad bio- 

 logisk Vej, d. V. s. ved Anvendelse af nogle af de almindelig anvendte Immunitets- 

 reaktioner som Præcipitindannclse, Komplementbinding og Anaphylaxiforsog at fore- 

 tage videre Undersøgelser, bristede ligeledes og af samme Aarsag. Det vilde ellers 

 ikke va're uden Interesse i)aa denne Maade at forelage Identificeringsforsøg imellem 

 Giftsekretets og f. Eks. Blodets Proteinstolfer. 



At Edderkoppers Kirtelsekret ikke alene virker paa Insekter og lavere Dyr, men 

 i flere Tilfælde ogsaa paa højere Dyr og Mennesker, er tidligere omtalt; experimen- 

 telle Undersøgelser over Giftsekrelets Virkninger er imidlertid kun faa og alle af 

 gammel Dato. Ifølge Angivelse af Kobeut (2) har saaledes Liua Ton (1787 — 1789) 



