350 



34 



c. Kan Epeiratùksinet optræde som Antigen'? 



Robert fremhæver, at man uden Tvivl ved Immunisering paa sædvanlig Maade 

 vil være i Stand til at fremstille et „Karakurtenheilserum", som i saa Fald burde 

 holdes beredt i de Egne, hvor Bid af disse Dyr er almindelige. At Robert havde 

 Ret i denne sin Antagelse, er vist af Belonowsky (14) og Ronstansoff (15), der har 

 immuniseret een Ranin ved intravenøs og intraperitoneal Injektion af Giftstoffet; af 

 dette ene Forsøg, som B. benytter til at demonstrere, at Antilysin- og Antitoksin- 

 dannelsen i det samme Dyr ikke forløber parallelt, fremgaar det, at der i det immu- 

 niserede Dyrs Blodserum findes frie Antistofler, der ogsaa in vitro formaar at 

 neutralisere Epeiratoksinet. 



Dette ene Forsøg giver imidlertid ingen udtømmende Oplysning om Forløbet 

 af Antitoksindannelsen. For nojere at undersøge dette Forhold har jeg derfor ved 

 subkutan Injektion af stigende Giftmængder immuniseret en Ged (No. 138) med et 

 Ekstrakt af hele Edderkopper (Ekstrakt A). Til forskellige Tider under Immuni- 

 seringens Forløb udtoges mindre Blodmængder, og det af disse paa sædvanlig Maade 

 udvundne Serum rystedes med en ringe Mængde Chloroform og opbevaredes ved 

 c. 2—3° C. i Iskælder, indtil Undersøgelsen af Antitoksinindholdet foretoges. 



Fremstillingsmaaden af Ekstrakt A ligesom dettes Virkning og Styrke er tid- 

 ligere omtalt (p. 344). 



Antitoksinindholdet i Serumprøverne bestemtes paa følgende Maade : 2 dræbende 

 Doser for Mus (intraperitoneal Injektion) af Ekstrakt A = 0,16 cni^ afmaaltes, blan- 

 dedes med vedkommende Mængde Serum og fortyndedes med 0,9'^/o holdig Rlor- 

 natriumoplosning til 1 cm^; efter i Times Henstand ved Stuetemperatur injiceredes 

 Blandingen intraperitonealt paa en Mus. Serumprøverne udtitreredes paa den Maade, 



