41 



357 



en Del .sainnieiil)lan(]e(le Seruinprover fra den netop onilalte immuniserede Vædder, 



og Styrken heraf (intraperitoiu'all paa Mns) var følgende : 



0,ic cm' Ekstr. A + 0,i5 cm^ Ser. + 0,63 cur' 0,9"lo holdig NaCl-üpl. Musen lever 



0,16 — — -r 0,12 — — + 0,72 — — — _ _ 



0,tC — — + 0,11 — — -\- 0,73 — — — — — 



0,11! — — + 0,1 — — + 0,74 — — — — dør paa c. 16 T. 



0,1G — — + 0,09 — — + 0,75 — — — — - c. 10 T. 



ForsGgets Resultat var folgende: 



Det fremgaar af dette Forsøg, at det ved Injektion af Epeiraanti- 

 t ok sin er muligt at bibringe Forøg s dy rene en Immunitet, der kan be- 

 skytte dem mod en senere I n t o k s i k a t i o n m e d E p e i r a t o k s i n , s a m t a t 

 den bibragte Immunitet er af kort Varighed (fa a Dage). Det maa dog 

 her erindres, at det drejer .sig om et heterologt Serum; havde man anvendt et Anti- 

 toksin fremstillet paa Kaniner, vilde denne beskyttende Evne sandsynligvis være 

 bleven bibeholdt i noget længere Tid. 



Sporgsmaalet om Antistoffernes Forsvinden fra Kredsløbet saavel ved den aktive 

 som den passive Immunisering har paa Statens Seruminstitut i en længere Aarrække 

 været Genstand for indgaaende Undersøgelser; som Type for disse Antistoffernes 

 Forsvindingskurver kan bl. a. nævnes de Agglutininkurver, der resulterede af Jørgen- 

 sen og Madsens (45) Undersøgelser; Koncentrationen af Antistofferne i Blodet tager 

 i Begyndelsen stærkt af, efterhaanden lansommere og langsommere, indtil den tilsidst 

 bliver saa lille, at Antistoffer ikke mere lader sig paavise. Denne Proces forløber 

 saa regelmæssig, at den ifølge Madsen (46) lader sig udtrykke ved en Formel, der 

 ligner en almindelig Reaktionshastighedsformel. 



I de her meddelte Forsøg med Epeiraantitoksin er dettes Koncentration i For- 

 søgsdyrenes Blod allerede efter fire Døgn aftaget i en saadan Grad, at den tilbage- 

 blivende Del ikke er i Stand til at neutralisere een dræbende Giftdosis. Forsøgene 

 giver naturligvis ikke noget absolut Billede af Antitoksinets Forsvindingskurve, men 

 der kan næppe være nogen Tvivl om, at denne i sine Hovedtræk forlober ganske 

 paa samme Maade som den tilsvarende Kurve for de kendte Antitoksiner. 



Det heldige Udfald af Hel bredelses forsøg af allerede forgiftede Dyr ved 

 Hjælp af Antitoksiner er bl. a. afhængigt af følgende Faktorer: 1) den injicerede Gift- 



U. K. I). Vidcnsk. Selsk. Skr., 7. Itokke, n.nluiviilensk. i>(! nuilhem. Afd. XI. 6. 



47 



