(U 377 



Hil Blaiuling af 1,0 Lysin, 0,25 Kaninserum og 5,25 NaCI-Opløsning indelioldt 

 3330 Lj'sinenheder i 1 cm^. 



Resultatet er grafisk opstillet paa Kurve V. 



Det frenigaar af dette Forsøg, at Epeiraly sinet sønderdeles i saavel 

 sure s o 111 a 1 k a I i s k e V æ d s k e r, s a m t at Sønderdelingen under de nævnte 

 Forsøgsbetingelser er fuldstændig ved p^j- < 3,2 og ved pjj- > 10,1. Imellem 

 Pjj- = ca. 5,5 og pg- = ca. 7,5 finder ingen Destruktion Sted. 



f. Den optimale Temperatur for Epeiralysinvirkningen. 



Det er vel som Regel saaledes, at Hæmolysinernes Virkning stiger jævnt med 

 stigende Temperatur, idet de Temperaturer, hvorved de fleste Hæmolysiner destru- 

 eres ligger betydelig højere end de, hvorved Blodlegemerne gaar til Grunde, saa- 

 ledes som det ogsaa af Madsp:n & Walbum (57) og af Madsen & Noguchi (58) er vist 

 for en Række forskellige hæmoly tiske StofTers Vedkommende; af de anførte Arbejder 

 fremgaar det endvidere, at disse Reaktionshastigheder er lovmæssig afhængige af 

 Temperaturen; det skal dog bemærkes, at éO"' C. har været den ved disse Under- 

 søgelser højeste anvendte Temperatur. 



Der findes imidlertid Undtagelser fra denne Regel; Madsen & Walbum har 

 saaledes ved flere Forsøg med Tet an oly si n fundet et Temperaturoptimum omkring 

 31° C. og for Staphy loly sin en Optimal virkning imellem 20° og 30" C. Madsen & 

 Noguchi iagttog ved Undersøgelser over Cobragiften en kun lidt udtalt Stigning 

 med stigende Temperatur; dog synes der at være et Minimum imellem 14° og 24° C. 

 For Giften af Ancistrodon piscivoriis viste der sig derimod del ejendommelige Forhold, 

 at Virkningen tiltog jævnt med faldende Temperatur. 



Da det langt overvejende Antal Forsøg med Epeiralysin er forelaget med Kanin- 

 blodlegemer, har jeg valgt at undersøge de optimale Temperaturforhold for Epeira- 

 lysinet overfor denne Art af Blodlegemer. 



Forsøgene udførtes paa følgende Maade: ved de konstante Temperaturer (Vand- 

 bade) 0,2° — 10,3° — 19,0° — 27,4° — 32,0° — 40,4° og 45,3° C. henstilledes Glas 

 med 15 cm ö^/o Kaninblod (5 cm^ defibrineret Kaninblod -|- 95 cm^ 0,9"/oholdig 

 NaCl-Opløsning); naar Blodopslemningerne havde antaget Vandbadenes Temperatur, 

 tilsattes efterhaanden til hvert Glas 0,00025 cm^ Epeiralysin (Ekstr. C 1912); efter de 

 anforte Reaktionstider fracentrifugeredes Blodlegemerne, og i de klare Centrifugater 

 maaltes Hæmoglobinindholdet paa sædvanlig Maade. Til Fracentrifugeringen an- 

 vendtes en kraftig Vandcentrifuge af en saadan Konstruktion, at den ellers nødven- 

 dige Tid til Afvejning af de i Gentrifugen modstaaende Glas sparedes; en hurtig og 

 skarp Adskillelse af Blodlegemer og Vædske er ved denne Slags Forsøg naturligvis 

 af allerstørste Betydning. I disse Forsøg tog en Centrifugering imellem 3—4 Minutter. 

 Ved hver Temperatur anbragtes tillige Konlrolglas med Blodopslemning alene, og til 



