396 



80 



indenfor de fysiologiske Svingninger), niaa man i dette Tilfælde anse Dannelsen af 

 et Antiepeiratrypsin for ret tvivlsom. 



I Blodprøverne fra den immuniserede Vædder paavistes ligeledes en betydelig 

 normalt forekommende Antitrypsinmængde som hos Ged No. 138. Her 

 lykkedes det ikke at paavise den ringeste Forøgelse i Antitrypsin- 

 mængden under og efter Immuniseringen. 



c. Høje og lave Temperaturers Indflydelse paa Epeiratrypsinets Sønderdeling. 



BiERNAf.Ki (80) angiver, at Pankreastrypsin i svagt alkalisk Opløsning allerede 

 bliver uvirksomt ved Opvarmning til 50° C, i neutral endogsaa ved 45° C. HAmEN- 

 HAiN (81) finder, at det ved længere Tids Opvarmning til 35° C. taber i Virkning. 



Rationelle Undersøgelser over Trypsinets Sønderdeling ved Opvarmning er ud- 

 ført af MADSEiN & Walbum (26); Forsøgene, der kun delvis er offentliggjorte, viser, 

 at Sønderdelingen foregaar hurtig mellem c. 63° C. og 74° C, samt at disse Pro- 

 cesser er monomolekulære. Paa det Tidspunkt, da disse Forsøg foretoges, raadede 

 man ikke over sikre og gode Methoder til Maaling af Brintionkoncenlrationen, hvor- 

 for denne Faktors Indflydelse ved disse Undersøgelser ikke blev taget i Betragtning. 



P. 368 er anført et Opvarmningsforsøg ved 66° C, hvorved det vises, at Destruk- 

 tionsforholdene for Epeiratoksinet og for Epeiralysinet synes at være ganske de 

 samme; i de til de anforle Tider udtagne Prøver er imidlertid tillige Epeiratrypsin- 

 mængden bestemt. 



Til Forsøget anvendtes Ekstrakt A, der som tidligere omtalt indelioldt 2,i7 "lo Tørsubstans, 

 l,2u"/o organisii Stof og Hesten Klornatrium; 1 cm^ indeholdt 1,4 mg Kvælstof og Ekstraktets 

 Brintionkoncentration ved 18° C. var ph- = 6,98. 



Tiden 

 i Mi II utter 



Antal Enheder 

 i 1 cm-' 



O 



2 



5 



10 



0,(11 



0,085 

 0,35 

 > 1,0 



100 



11,7 



2,9 



<l,o 



Resultatet er opført paa Kurve III (stiplet Linie), idet Værdierne for Sammen- 

 ligningens Skyld er omregnede ei'ter Tiden O = 250 Enheder pr. cm^. Det fremgaar 

 heraf, at Epeiratrypsinets Thermolabilitet er betydelig større end saavel Epeira- 

 toksinets som Epeiralysinets. 



Paa Grund af de ejendommelige Forhold, der gjorde sig gældende ved stærk 

 Afkøling af Epeiralysinet, har jeg tillige undersøgt Epeiratrypsinets Skæbne ved Af- 

 køling til -^ 180° C. 



De anvendte Ekstrakter var de samme (No. 2 og 3), der anvendtes til Epeira- 

 lysinforsogene (p. 372), og Forsøgene gav følgende Resultat : 



