83 399 



sinets Oplimaltemperatur synes saaledes at ligge noget højere end den for Enzymer 

 almindelige, der efter Oppenheimer (83) sædvanligvis ligger imellem 35 og 50° C. 



Det er imidlertid indlysende, at et Enzyms optimale Temperatur i høj Grad er 

 afliængig af flere forskellige Faktorer, hvoraf i første Linie naturligvis Blandingens 

 Brinlionkoncentration. Det er heller ikke usandsynligt, at Subtratets Art og Mængde 

 kan have Indflydelse paa Temperaturoptimums Beliggenhed. Det vides saaledes (Ver- 

 non (84)), at Protei nstofl'er og deres Spaltningsprodukter i høj Grad virker beskyt- 

 tende paa Destruktionen af Trypsin ved Opvarmning. Foruden Enzymkoncentration, 

 Saltkoncentration o. s. v. spiller endelig Forsøgstiden en Rolle, idet Optimum med 

 stigende Forsogstid forskydes henimod 0°. 



Om dette indbyrdes Forhold imellem Temperaturen, Brintionkoncentrationen 

 og Tiden siger S. P. L. Sørensen i „Enzymstudier" II, p. 134: „en Enzymspalt- 

 nings optimale Brintionkoncentration varierer — om end maaske 

 indenfor nogenlunde snævre Grænser — med Forsøgstemperat uren og 

 Forsøgstiden, og paa samme Maade vil sikkert en Enzymspaltnings 

 T e m p e r a t u r o p t i m u m variere — o m end maaske i O v e r e n s s t e m m e 1 s e m e d 

 den for Enzymernes Sønderdeling s hastighed fundne overordentlig 

 store Temperaturkoefficient indenfor ret snævre Grænser — med For- 

 søgstiden og med Forsøgs vædskens Brintionkoncentration. En nøj- 

 agtig Angivelse af en Enzym spaltnings optimale Temperatur eller 

 Brintion koncentration maa derfor ogsaa indeholde en Angivelse af 

 Forsøgsbetingelserne". 



Til Forsøgene med Epeiratrypsin anvendtes en Stamgelatine af følgende Sam- 

 mensætning: 70 g Gelatine -\- 15,5 g Borsyre -f- destilleret Vand til 500 cm^, hvilket 

 i mindre Flasker opbevaredes i Iskælder ved 2 — 3° C. Umiddelbart før Forsøgets 

 Begyndelse smeltedes 200 g Stamgelatine ved c. 40° C. og tilblandedes 100 cm^ ^ 

 NaOH og destilleret Vand til 400 cm^. I Reagensglasserier fyldtes i hvert Glas 

 3 cm^ af denne Gelatine og saa meget 0,s) "/o holdig Klornatriumopløsning, at det 

 samlede Volumen efter den senere Tilsætning af Enzymoplosning udgjorde 6 cm^. 

 Gelatineglassene anbragtes i Vandbade ved de respektive Temperaturer og c. 10 — 15 

 Minutter senere tilsattes Enzymet; for at forhindre Svækkelse af Enzymopløsningen 

 (Fortyndinger af Ekstrakt C 1912) forvarmedes denne ikke, men da der i intet Til- 

 fælde tilsattes mere end 0,5 cm^ heraf til Gelatineblandingerne, kan det derved for- 

 aarsagede Temperaturfald kun have været ringe og maa meget hurtig være blevet 

 udlignet. Efter Forsøgstidens Udløb afkøledes Blandingerne 30 Min. i Isvand, hvor- 

 efter Aflæsningen foretoges. Med Undtagelse af Stodpudetilsætningen er dette i alle 

 Enkeltsheder den af Madsen & Walbum for flere Aar tilbage anvendte Teknik ved 

 Undersøgelserne over Pepsin, Trj^psin ra. m. 



Som Palitzsch & Walrum (27) angiver, kan Gelatineblandingers Stivningsevne 

 være i høj Grad afhængig af Opløsningernes Brintionkoncentration, idet Stivningen 

 almindeligvis foregaar langsommere, jo mere alkalisk Vædsken er, og det er derfor 

 nødvendigt ved Anvendelsen af Gelatinesmeltningsmethoden at sørge for, at samt- 



52* 



