ib 



Spikleme paa Svælgets ydre Væg beståa afvexlende af Straalcspindler, Koller, Firlinger og enkelte flade, naesten for- 

 grenede Kalklegemcr. Straalcspindlcrne, der ere de hyppigste, ere 0,080 mm. lange. 0.012 mm. brede, fig. 18, 19, 20. KoUerne 

 have samme Længdc, men ere 0,020 mm. brede i den brede Ende. fig. 21. Firlingcrne ere sjeldne og meget smaa, fig. 22. 

 De flade, svagt forgrenede Spikier, hist og her besatte med smaa Takker, ere 0,120 mm. lange, 0,040 mm. brede, fig. 23. 



Vi omtalte ovenfor, at Kjonsorgancrne udviklede sig i Polypens Bagkrop og Celle, og at Kjunncne vare adskilte. 

 Hos flere Hunpolyper fandt vi ikke alene /Kg i alle Udviklingsstadier, men ogsaa Embryoner liggende fri paa Bunden af Mave- 

 hulheden. Disse Embryoner vare enten næsten runde, eller langstrakte, ormformige. Paa deres ydre Flade saaes endnu hist 

 og her Cilier; men forresten vare de glatte. Cilierne vare forstorstedelen affaldne paa Spiritusexemplarerne. Paa de ovoide 

 Embryoner saaes i den ene Ende en Fordybning, fig. 24, der er Aabningen (Munden) for Larvemaven, der ikke tydelig kunde 

 sees; i Omkrcdsen af Larven var et Cellelag, det ydre Kimblad (Ectodcrma) fig. 24, b. Paa de langstrakte Embryoner var 

 Maven meget tydelig og dannede en aflang Sæk, bestaaende af et Cellelag. det indre Kimblad (Entoderma) fig. 25, a. Paa 

 Basaldelen af enkelte Polyper saaes en og anden liden aflang Fremstaaenhed, der ved nærmere Undersøgelse viste sig at være 

 en Gastrula, der frigjort fra Moderen havde fæstet sig ved en Slags Stilk, der udvider sig noget opad, fig. 26, a, og muligens 

 er den begyndende Celle. Strax ovenfor den udvidede Stilk saaes dybt i Ectodermet enkelte yderst smaa Kalklegemer. fig. 26, b, 

 forovrigt var ingen anden for os synbar Forandring foregaaet; men vi maa bemærke, at Undersogelseme ere foregaaede ved 

 at komprimere de i Spiritus noget sammentrukne Larver. 



Hvor ufuldkomne end disse lagttagelser ere betræffende Udviklingen af Slægten Sympodium, have vi dog troet, at 

 de kunne have sin Interesse, forsaavidt de slutte sig til Haeckels Observationer over Udviklingen af Monoxenia. 



Farven: Paa Spiritusexemplarer var Basaldelen og Cellerne melkehvide. Polyperne bleg gulhvide. 



Findested: Fundet i Throndhjemsfjorden af Konservator Storm. 



Artskarakter. 



Zoanthodemet uden Stammf;, krybende, Basaldelen meget rig paa Spikier, danner en udbredt. fast Membran, der 

 paa de Steder, som indtages af Polypgrupper, er temmelig tyk. Polyperne omtrent 4 mm. lange, cylindriske, sidde i Grupper, 

 ere fuldkommen retraktile, svagt furede paalangs; deres Forkrop med Tentakler og Pinnuler rig paa Spikier, bestaaende af 

 Spindler, Koller. Firlinger og Plader; Bagkroppen uden Spikier. Polypcellerne rage lidt opover Basaldelen. ere koniske, skjule 

 ganske den indtrukne Polyp og ere meget rige paa Spikier, der gjennemgaaende danne Dobbeltkugler. Paa Svælget 4 Rækker 

 Spikier, 2 paa Ventral- og 2 paa Dorsalsiden. 



Sympodium norvegicum nærmer sig noget Sympodium fulvum. Ehrenberg. fra det rode Hav; men er dog væsentlig 

 forskjellig fra denne baade ved sine Spikier og derved, at Tentaklerne med deres Pinnuler ere forsynede med særegne Spikier, 

 hvilket ikke er Tilfældet med Ehrenbergs Form. 



Haimeia hyalina, n. sp. 



Tab. VIII, fig. 1—9. 



For Octokorallerne har Professor E. Haeckel grundet en ny Familie, som han kalder Monoxenidæ. og hvortil han 

 henfører Slægterne Haimeia, Milne Edwards, ') Hartea, Perceval Wright ^) og Monoxenia, Haeckel.-*) 



Milne Edwards fandt paa Algeriens Kyst en lille .A.lcyonide, som han forst antog for en Comularia; men som han, 

 ved at erholde flere Exemplarer, snart kom til Forvisning om var ganske forskjellig fra denne, og for hvilken han maatte, paa 

 Grund af dens solitære Beskaffenhed, danne en ny Slægt, som han kaldte Haimeia, cfter sin afdodc Medarbeider I. Haime, og 

 henførte den til Subfamilien Cornularinæ. Han karakteriserede Slægten saaledes: Coralliaire a polypiéroide cylindrique, fixe 

 par sa base et ne donnant naissance ni å des stolons, ni a des expansions encroutantes, ni å des bourgeons quelconques. Det 

 skal indrømmes, at Diagnosen er overmaadc rummelig, forsaavidt den indeholder væsentlig negative Mærker. — og det er dette, 



') Histoire naturelle des Coralliaires par H. Milne Edwards. Tom. i, pag. 104. Paris 1857. 

 ') Qvarterly Journal of Microscopical Science. Vol. 5. New Ser. 1865, pag. 213. 

 ') Monoxenia Darwini. Arabische Korallen. Berlin 1876, pag. 8. 



