30 



Ventralfladen er rund og nogen. Dorsalfladen rund, paa hver Side en Række afvexlende, siddende Polyper med 

 stærkt udprægede Celler. I Regelen ere to og to stilleda sammen og have et Udseende. som om de sidde lige modsat hver- 

 andre, hvilket dog ikke er Tilfældet; thi den ene, eller det ene Par. staar altid lidt hoiere end det andet. 



Polypcellerne ere bægerformede, 6 mm. lange, 1,5 mm. bred ved Basis, saa lidt indknebne, og da atter 2 mm. brede, 

 naar Polypen er ude, fig. 2, a, 3. Den øverste, udvidede Rand danner 8 pyramideformede Spidser, der ere sammensatte af 

 lange Kalknaale, hvoraf den midterste er den længste, 0,331 mm. lang, fig. 3, 4. Disse Kalknaale støttes af lignende, der ere 

 i Regelen 0,272 mm. lange. Hele Cellevæggen er optagen afsaadanne Kalknaale, der indtage forskjellige Retninger, hvorved 

 større eller mindre Mellemrum opstaa. I Cellernes nederste Del, der hvor de gaa over i Rachis, ligge Kalknaalene næsten 

 kredsformigt, fig. 3. 4. Cellerne synes saaledes at have et sammenhængende Kalkskelet, der giver dem sin Stivhed og gjør, at 

 de kun lidet undergaa Forandringer, fig. 3. 



Polyperne ere noget længere end Cellerne, fig. 4. Tentaklerne ere paa Midten af den aborale Side forsynede med en 

 Længderække Spikier, der ere 0,068 mm. lange, fig. 4, a. Polypernes Krop er uden Kalk, heller ikke findes saadan i det 

 stærkt foldede og temmeligt langstrakte Svælg. 



Imellem to og to af de fuldt udviklede Polyper sidde paa Dorsalsiden i Regelen 2 mindre udviklede Polyper, der 

 have en meget forskjellig Størrelse paa de forskjellige Steder af Rachis, fig. 2. Saavel Cellen som Polypen ligner ganske de 

 fuldt udviklede Polyper. Paa et Par Exemplarer saaes omtrent paa Midten af Rachis, paa Dorsalfladen noget til Siden, en- 

 kelte yderst smaa, knopformige Forhoininger, der aabenbart vare Polyper i sin Udvikling. Det forholder sig vistnok saa, som 

 Professor Kolliker har bemærket, at Polyperne udvikle sig hos denne Slægt ikke som almindeligt ved Enden, men ogsaa langs 

 hele Rachis imellem de gamle Polyper, 



Stokkens Sarcosoma er overalt besat med lignende Kalknaale som de, der findes i Cellerne; de ere fra 0,136 — 0,205 mm. 

 lange, fig. 3, ligge dels i Længden, dels paaskraas; men opimod de Steder, hvor Polypcellerne udgaa og hvor Sarcosomaet 

 er noget udvidet, fig. 3, ligge de tættere sammen og an tåge en vifteformig Retning. Paa Rachis ere disse Naale længst, men 

 aftage efterhaanden nedover paa Stokken, saa at de paa den nederste Ende er 0.088 mm. lange, have en ganske anden Form 

 og ligge længere fra hverandre. De ere flade, indknebne paa Midten med afrundede, brede Ender. Imellem disse Kalklegemer 

 findes i den bulbose Del smaa, spredte, ovale Kalklegemer fra 0,008 — 0,012 mm. brede. 



Axen er rund, 0,136 mm, bred, strækker sig fra Stokkens øverste Ende indtil omtrent i mm. fra Bunden i Bulbus 

 og er bøielig. 



Farven: Sarcosomaet er vandklart, saa at ikke alene den runde, hvide Axe sees tydeligt. men ogsaa de lange, 

 sølvglindsende Naale; kun den nederste, noget opsvulmede Ende (Bulbus) er mindre gjennemsigtig. Polypcellerne ere ligeledes 

 glasklare. Polyperne med Tentaklerne ere gulhvide og klare; Svælget er mørkt brunrødt, fig. 5. 



Findested: I Bergensfjorden paa en Dybde fra 100 — 200 Favne, leret Bund. 



