34 



mere følger Strømningerne, og saaledes har langt større 

 Mulighed for at klare sig, til de naar fiskbar Størrelse, 

 da vilde man sikkert gøre samme Erfaring som ved de 

 ferske Vande, hvor det har vist sig, at Udsætning af halv- 

 aars Fisk er mange Gange værdifuldere end Udsætninger 

 af spæd Yngel. 



Af meget stor Betydning for at lære Fiskenes Levevis 

 at kende er det at vide, hvor hurtig de vokser, eller, 

 hvad der er det samme, hvor gamle Fiskene er i de for- 

 skellige Størrelser. Nøj- 

 agtigst faas Oplysnin- 

 gerne ved at mærke fan- 

 gede Fisk, f.Eks. med en 

 Sølvplade i Gællelaaget 

 (Fig. 15); fanges Fisken 

 senere igen, kendes den 

 paa Pladens Nummer, 

 og Tilvæksten kanmaa- 

 les og vejes. Men det 

 er kun store Fisk, der 

 kan mærkes, og kun et 

 begrænset Antal. Maale- 

 methoden gaar en helt 

 anden Vej. Maales 

 Længden af alle Fisk 

 af en bestemt Art i en 

 Dam, vil Aarets Yngel 

 være de mindste (f. Eks. 

 fra to til fire Centime- 

 ter lange); Yngelen fra 

 foregaaende Aarmaaler 

 f. Eks. fra seks en halv 

 til tolv Centimeter; de 

 ældre Fisk maaler alle 

 over tolv Centimeter. 

 Maales ikke alle Fi- 

 skene, men blot et stort Antal, og sikrer man sig, at der 

 kommer Individer med af alle forekommende Størrelser, vil 

 Størrelsesgrupperne alligevel vise sig; for at faa et tydeligere 

 Overblik over Maalingen afsættes for hver maalt Fisk et 

 Mærke (•) udfor dens Maaletal paa en Tabel (Side 35). 



Den endnu ikke aargamle Yngel siges at tilhøre 

 O-Gruppen; de eetaarige Fisk tilhører I-Gruppen o. s. v. 

 Paa den aftrykte Tabel ses det ikke tydelig, hvor Græn- 

 sen mellem I-Gr. og II-Gr. ligger; en Sortering i Hanner 

 og Hunner og paafølgende Maaling fik imidlertid de 

 ældre Grupper til at fremtræde langt tydeligere; Hun- 

 nerne vokser nemlig stærkere end Hannerne, hvorfor 

 Grupperne, naar de to Køn blandes sammen, faar ud- 



pig. 16. Hoved af en Rødspætte. Et 

 Snit fra Nakken i Retning af Grænse- 

 linien mellem Over- og Forgællelaag 

 blotter Hørestenene, af hvilke den ene 

 ses stikke frem lige over Knuderækken 

 bag det øvre Øje. (Efter H. N. Maier). 



