64 



Ferskvandsulken forekommer i to Former, der af mange 

 er blevet holdt for særlige Arter. De fleste adskillende 

 Kendemærker har dog vist sig lidet konstante, og de 

 virkelig konstante Skelnemærker synes for lidet betydende 

 til at adskille to Arter. 



1. Formå typica (Hvidfinnet Ferskvandsulk). Den 

 inderste Straale i Bugfinnerne er længere end den 

 halve Finnelængde (omtrent to Tredjedele af denne). Af- 

 standen mellem Sidelinien og anden Rygfinne er mere 

 end 60 '^'/o af Afstanden mellem Sidelinien og første 

 Gatfinnestraale (Maalene taget i den lodrette Linie 

 gennem denne Straale). Gatfinnen er sædvanlig mindre 

 end 85 ''/o af Afstanden fra første Rygfinne til Snude- 

 spidsen og sædvanlig mindre end Halvdelen af dens egen 



Fig. 27. Ferskvandsulk (finnestribet). (Efter F. A. Smitt). 



Afstand fra Snudespidsen. Bugfinnerne har i Reglen 

 ingen mørke Pletter ordnede i Tværbaand. 



Denne Form er hos os fundet i Susaa. 



2. Formå poecilopus Heckel (Finnestribet Fersk- 

 vandsulk). Den inderste Straale i Bugfinnerne er ikke 

 halvt saa lang som disse (omtrent en Tredjedel). Af- 

 standen mellem Sidelinien og anden Rygfinne er min- 

 dre end 60 ^'/o af Afstanden mellem Sidelinien og før- 

 ste Gatfinnestraale (Maalene taget i den lodrette Linie 

 gennem denne Straale). Længden af Gatfinnen er sæd- 

 vanlig mere end 85 °/o af Afstanden fra første Rygfinne 

 til Snudespidsen og sædvanlig mere end Halvdelen af 

 dens egen Afstand fra Snudespidsen. Bugfinnerne sæd- 

 vanlig med mørke Pletter ordnede i regelmæssige Tvær- 

 baand. 



Denne Form er hos os taget i Brande Aa og Holtum 

 Aa, der begge hører til Skjern Aaens Opland. 



Ferskvandsulken bliver kun ti til tolv Centimeter lang. 

 Den holder sig til stenet Bund, hvor den skjuler sig og 

 lurer paa Rov (Fiskeyngel, Smaadyr). Skræmmes den, 

 flytter den sig kun kort, og den lader sig let fange. Hos 

 os er den kun kendt fra de nævnte Aaløb, men rimeligvis 



