109 



1. Pigmakrelslægten (Cdranx Cuvier). 



Kroppen mer eller mindre sammentrykt, stun- 

 dom næsten cylindrisk. Munden middelstor med 

 svag, men mer eller mindre fuldstændig, Tand- 

 bevæbning. Syv Gællehudstraaler. To Rygfinner; 

 den forreste er en Pigfinne med otte svage, under- 

 tiden rudimentære Straaler, der alle er forbundet 

 med Finnehud. Bugfinnerne har een Pigstraale 

 og fem Blødstraaler. Skællene ret smaa; dog er 

 den fortil buede Sidelinie enten i hele sin Ud- 

 strækning eller kun bagtil dækket med store plade- 

 lignende Skæl, der i Reglen til Dels er forsynet 

 med en i en Pig endende Køl. Svømmeblæren er 

 bagtil delt. 



Fra tempererede og særlig fra tropiske Have kendes 

 omkring halvfemsindstyve Pigmakrelarter. Af de seks 

 europæiske er kun een taget hos os. 



1. Hestemakrel (Cåranx trachurus Linné). 

 (Pigmakrel, Støkker). 



Formen minder om Makrelens, men er mere sammen- 

 trykt. Tænderne er overordentlig fine. Øjnene dækkes 

 bagtil og delvis ogsaa fortil af en Fedthud. Hovedet er 

 for Størstedelen skælklædt. Gællespalterne er store. 

 Første Gællebue bærer omkring femogtresindstyve lange 

 Gællegitterstave. Foran første Rygfinne sidder en, i Huden 

 skjult, fremadrettet Bentorn. Gatfinnen er egentlig dob- 

 belt, idet de to første Pigstraaler danner en lille Finne 

 for sig. Rygfinnerne og Gatfinnen samt Bugfinnerne kan 

 omtrent skjules i nogle af Hudfolder delvis begrænsede 

 Furer. Sideliniens Skælplader har allerede fortil Antydning 

 af Køl, og under anden Rygfinne bliver Kølen skarp og 

 løber ud i en Pig; af de taglagte Pigge dannes paa hver 



