119 



stejlerne og holder sig ensom eller to og to sammen. 

 Dette sidste gælder særlig for Legetiden (Maj— Juni). Han- 

 nen bygger da paa lavt Vand (gerne paa mindre end en 

 halv Meters Dybde) en Rede af Alger, som den syr sam- 

 men med Slimtraade og stadig øger, til den har naaet en 

 Knytnæves Størrelse. Slimtraaden udskilles ejendomme- 

 lig nok af Nyrerne, og Fisken bruger sig selv som Synaal, 

 idet den Gang paa Gang borer sig gennem Algetotten. I 

 denne lægger Hunnen Æg, og Hannen holder derefter Vagt 

 ved Reden. De fleste voksne Tangsnarrer dør inden Juni 

 Maaneds Udgang, men der fanges dog enkelte store Eks- 

 emplarer helt hen i Efteraarstiden. Allerede sidst i Au- 

 gust Maaned er Yngelen henved ti Centimeter lang og 

 næste Maj forplantningsdygtig. Tangsnarren er uden al 

 økonomisk Betydning; den brugtes tidligere (og bruges 

 endnu) meget som „Vejrfisk", idet den tørredes og op- 

 hængtes vandret svævende i en Snor under Loftet; Snoren 

 opsugede efter Luftens Fugtighedsgrad mer eller mindre 

 Vand og tvandt sig derved mer eller mindre op, hvorved 

 „Vejrfisken" drejede sig, selvfølgelig uden at denne Drej- 

 ning skyldtes nogen mystisk Evne ved Tangsnarren frem- 

 for ved andre Fisk. Egentlig tilkommer Vejrfiskenavnet 

 snarest nogle andre, endnu lettere tørrende og endnu læn- 

 gere og tyndere Fisk, nemlig Naalefiskene. 



12. Sværdfiskefamilien (Xiphiidæ). 



Kroppen er langstrakt. Overkæben er trukken 

 ud i Form af et Sværd. Mundaabningen middel- 

 stor. Tænder mangler hos de voksne eller er ru- 

 dimentære. Gællespalterne er store. Syv Gælle- 

 hudstraaler. Paa hver Gællebue sidder to net- 

 formet gennembrudte Plader, som er de omdannede 

 Gælleblade. Bugfinner mangler eller er rudi- 

 mentære. Huden er hos de voksne nøgen eller 

 har rudimentære Hudforbeninger. Bigæller og 

 Svømmeblære findes. 



Pelagiske Fisk, hvis Hjem er de tropiske og sub- 

 tropiske Have. Blandt dem er Jordens største Benfisk 

 — Kæmper paa over tre Meters Længde. 



