151 



kring Skagen og ind i Aalbækbugten samt herfra mod 

 Syd, særlig i Kattegats dybe Østerrende, hvorfor den 

 er langt hyppigere i Øresund end i Bælterne; i den 

 vestlige Østersø er den undertiden fanget, og det sker, 

 at den tages paa Steder, hvor den ikke plejer at 

 vise sig, som da den blev taget i Roskilde Fjord ved Frede- 

 rikssund. Hyppigst tages den paa over tyve Meters Dybde 

 paa den blandede Bunds Omraade; den skal ynde stenet 

 Bund, men træffes ogsaa paa blød Bund. Eremitkrebs, 

 Krabber, Muslinger, Søborrer, Søstjerner og lignende 

 haardskallede Dyr er dens vigtigste Føde, og den kan 

 knuse Molboøstersens (Cyprina islandica) svære Skaller 

 med sine mægtige Tænder. Disse til Trods er den alt- 

 saa egentlig ikke nogen Rovfisk, skønt den rigtignok jævn- 

 lig gaar paa Krog agnet med Fisk, og det er kun, naar 

 den er fanget, at den i sit Raseri bider fra sig. Dens Kød 



,,.^..,:^^*-^' 



Fig. 73. Havkat. (Efter Zoologia danica)' 



er skært og ret velsmagende, men er hos os ikke synder- 

 lig anset; andre Steder er det bedre i Ry, og det har, 

 efter hvad der siges, en Del Anvendelse til Forfalskning 

 af henkogt Laks. Legetiden synes særlig at falde i Maa- 

 nederne November til Januar. De mat straagule Æg er 

 usædvanlig store for en Saltvandsfisk (5,5—6 mm i Tvær- 

 maal); de afsættes i Klumper paa Bunden; indenfor Skagen 

 er de ikke fundet. De nylig udslupne Unger har en mægtig 

 Blommesæk, som først er opbrugt efter nogle Maaneders 

 Forløb. I den første Tid hviler Ungen paa Bunden, men 

 derefter holder den sig en Tid lang pelagisk. I vore Far- 

 vande er der kun taget ganske enkelte pelagiske Unger, 

 og kun i Kattegat og Lille Bælt. 



3. Kutlingfamilien (Gobiidæ). 



Kroppen er langstrakt og lav samt i Reglen 

 lidet sammentrykt. Fire Par Gæller. Een eller 

 hyppigere to Rygfinner (alle danske Arter har to); 



