156 



Ri 6; Rg 1 + 11— 13; GI + 10—12; Br 17-19; Bu 1 + 5; 

 H x+ 15 + x. 



Den sorte Kutling (ofte kaldet Smørbutte) er den største 

 af vore Kutlingarter; den bliver hos os sjælden over femten 

 Centimeter lang. Den er almindelig i Bændeltangs- 

 omraadet og særlig i Fjorde og Vige, og da den udmærket 

 taaler Brakvand, gaar den helt ind i Østersøen til den 

 finske Kyst, hvor den, omend sjælden, forekommer i den 

 finske Bugt, medens den mangler i den bottniske; til 

 Tider er den endog taget et Stykke oppe ad Aaløb (Kol- 

 ding Aa, Skarbæk); den mangler vistnok langs hele Vest- 

 kysten, hvad der er forstaaeligt paa Grund af Bundens 

 Beskaffenhed, hvorimod det er mere paafaldende, at den 

 ikke er fundet i Ringkjøbing Fjord; heller ikke ved Tysk- 

 lands Nordvestkyst er den iagttaget. I øvrigt er den ud- 

 bredt fra Trondhjemsfjorden ned til den franske Atlanter- 

 havskyst og mod Vest til Irland. Legen foregaar i Tiden 

 fra Maj til August. Æggene er før Gydningen kugle- 

 runde, men under Vandets Paavirkning sprænger de en 

 dem omgivende Hinde og forlænger sig, saa at de bliver 

 tenformede, dog noget stumpere ved den ene Ende og 

 noget spidsere ved den anden, hvor Resterne af den 

 sprængte Hinde sidder som et Netværk, der fæster Ægget 

 til det af Kutlingen valgte Underlag — i Reglen en eller 

 anden haard Genstand, der ikke er tilgroet med Alger, 

 Mosdyr, Hydroider o. a., og som befinder sig paa nogle 

 Meters Dybde. Da Kutlingerne mange Steder er talrige 

 og saadanne rene Genstande faa i vore Fjorde, bliver 

 Rusepæle o. 1. hyppig overklistret med Æg i Løbet af 

 kort Tid, efter at de er sat. Hvor Forholdene er til det,, 

 opholder Hannen sig gerne i Æggenes Nærhed; selv om 

 Æggene ikke er afsat paa Bunden, men f. Eks. paa en Pæl, 

 kan Kutlinghannen dog uden Svømmebevægelser holde 

 sig i deres Nærhed, idet Bugfinnetragten benyttes som en 

 Art Sugeskive eller maaske snarere som en Art Støtte- 

 finne (i Lighed med Spætternes Hale), med hvilken Fisken 

 — dette gælder ogsaa andre Kutlinger — kan holde sig 

 paa skraa eller endog lodrette Flader. Naar Æggene 

 klækkes, fører de spæde Unger et pelagisk Liv, under 

 hvilket de kan træffes langt fra Kysten f. Eks. midt i den 

 vestlige Østersø, men ved en Længde af henved ti Milli- 

 meter søger Ungerne tilbage til Bændeltangsomraadet. 

 Allerede næste Aar er de unge Fisk forplantningsdygtige, 

 men først ved to Aars Alderen er de udvoksede. Sammen 

 med de andre Kutlinger spiller denne Art en stor Rolle 

 som Føde for forskellige Nyttefisk, og den er søgt som 

 en fortræffelig Agn, særlig til Aalekroge; til Menneske- 

 føde bruges den ikke paa Grund af sin ringe Størrelse. 



