158 



Hannen længere og tyndere Kønstap, i Hannens højere 

 første Rygfinne og i, at anden Rygfinne og Gatfinnen bliver 

 lavere bagtil hos Hunnen, men ikke hos Hannen. 



Arten er meget varierende. Den falder i to, med 

 Overgange forbundne. Former, som først i den nyere Tid 

 er blevet samlet til een Art. 



Lys Kutling, typisk Race (formå major 

 Heincke). Forholdsvis slank Kropform og lille Hoved. 

 En Længderække af Skæl ved Kropsidens Midte inde- 

 holder hos unge Fisk femogfyrretyve til halvtredsindstyve 

 Skæl, hos ældre omkring tresindstyve. Forryg og Strube 

 er mer eller mindre skælklædt. Afstanden fra anden Ryg- 

 finnes Rod til Roden af de midterste Halefinnestraaler er 

 kun lidt mindre end Hovedets Længde. Farven er hvidgul, 

 lidt mørkere oventil og her med talrige sorte og mørke- 

 brune Pletter og Stre- 

 ger langs Skælkan- 

 terne; dog er der i 

 Reglen seks lysere 

 Bælter tværs over Ryg- 

 gen ; langs Midten af Si- 

 derne i Reglen seks— 

 c- na ^ i^ *i- -.-id ^ syv Større, mørke Plet- 



Fig. 76. Lys Kutling, typisk Race, d-. J den store sorte 

 (Efter Zoologia danica). pj^'^ ^^^ ^^^^^^ j^^g. 



finne er tydelig. 



Ri 6—7; Rg 1 + 9—11; G 1 + 9—11; Br 18—20; 

 Bul +5; HX-M2 + X. 



Hunnen bliver indtil elleve Centimeter lang, Hannen 

 noget mindre. Den forekommer fra det nordlige Norge 

 til Middelhavet og fra Irland til ind i den bottniske Bugt. 

 Hos os er den udbredt næsten overalt; den gaar dog 

 sjælden udenfor Legetiden ind paa lavere Vand end en 

 fire — fem Meter. Til Tider kan den søge helt op i 

 Aamundingerne (Humlebæk, Kolding Aa), men mere for- 

 bavsende er de store Dybder, paa hvilke den gaar ud; i 

 Skagerak er den saaledes taget paa næsten 200 og i Trond- 

 hjemsfjorden paa 280 Meters Dybde. 



Lys Kutling, Dværg-Race (formå minor 

 Heincke) (Gobius microps Krøyer). Forholdsvis drøj 

 Kropform og svært Hoved. En Længderække af Skæl 

 ved Kropsidens Midte indeholder kun omkring fyrretyve 

 Stykker. Forryg og Strube er ikke skælklædt. Færre 

 Straaler i Finnerne. Afstanden fra anden Rygfinnes Rod 

 til Roden af de midterste Halefinnestraaler er tydelig 

 kortere end Hovedets Længde. Farven er oventil oliven- 

 grøn med fem, mer eller mindre tydelige, lysere Tvær- 

 baand og med brunlig Marmorering og brune Prikker; 



