Midte, eller der findes to Sidelinier -- een paa 

 hvert Sted. 



Kun een Art hos os. 



1. Lycodes våhlii Reinhardt. 

 (Lycodes gråcilis Sars). 

 Halen er betydelig længere end Hoved og Krop til- 

 sammen. Højden over Gattet beløber sig almindeligvis 

 til 8— 11 °/u af Totallængden. Krop og Hale saavel som 

 Roden af de uparrede Finner er hos de voksne helt klædt 

 med Skæl. Sidelinien er enkelt og løber paa Bugen. To 

 Blindtarme. De unge Fisk har otte— ti mørke, brede Tvær- 

 baand; disse Baand forsvinder hos de voksne, eller de ud- 



Fig. 2. Lycodes våhlii. (Efter Ad. S. Jensen). 



viskes til Pletter eller ringagtige Striber; fortil i Rygfin- 

 nen er der næsten altid en sortebrun Plet, ofte efterfulgt 

 af een eller to mørke Pletter. Kønsforskel viser sig bl. a. 

 i, at Hannens Hoved er længere (19,6— 23,8°/o af Total- 

 længden) end Hunnens (18,8 — 21,4 °/ af Totallængden), og 

 tillige i, at det er bredere over Kinderne. 



R 95—117; G 84-98; Br 17-20; Bu 5; H 0. 



Arten optræder med forskellige Racemærker, saaledes 

 at de hos os levende Individer tilhører Racen gråcilis, 

 der er forholdsvis lille, har forholdsvis faa Hvirvler (98 — 

 100) og Finnestraaler (R 95-97; G 84— 86; Br 17— 19). 



Lycodes våhlii kan blive godt fem Decimeter lang, 

 men Racen gråcilis bliver hos os knap to, om den 

 end ved Øst-Finmarken er taget en Del større (268 mm). 

 Arten forekommer ved det sydlige Vest-Grønland, Island 

 og Norge samt i Skagerak og Kattegat; Racen gråcilis 

 lever kun ved Skandinavien. Dybder mellem 65 og 360 

 Meter er dens Hjem. I Skagerak falder dens Legetid fra 

 Juli til Oktober; her gyder hver Hun kun henimod et 

 halvt Hundrede Æg; disses Tværmaal er c. 4.5 mm. 



