16 



Anvendelse gøres der i nogle Lande af Rognen, der bru- 

 ges til Fremstilling af en Slags Kaviar eller til Lokkemad 

 ved Sardinfiskeriet; af Leveren udvindes Tran, og den 

 tørrede Svømmeblære („Sundemave") anvendes til Lim- 

 fabrikation; endelig bruges Affaldet fra Klipfiskeproduk- 

 tionen til Guano. 



Som nævnt kan man hos os i det højeste skelne mel- 

 lem en Vesterhavs- og en Østersøtorske-Race, hvis For- 

 skelligheder imidlertid er for ringe til at have affødt sær- 

 lige Navne i Fiskersproget. Derimod har dette talrige 

 Navne for Torsk med individuelle Ejendommeligheder og 

 for Torsken i dens forskellige Alderstrin. Saaledes beteg- 

 ner „Græstorsk" den unge eller yngre, brunbrogede Torsk 

 inde fra Bændeltangsomraadet („Græstangen"); „Rødtor- 

 sken" er den Torsk, der ved nogen Tids Ophold paa rød- 

 algebevokset Bund har antaget en rød Farve; „Havtor- 

 sken" er den store Torsk, der fanges i Vesterhavet ude 

 paa Legepladserne. „Torskekonge" er Navnet paa en jævn- 

 lig forekommende Vanskabning (jvf. I, Side 37). 



2. Kuller (Gådus æglefinus Linné). 



Underkæben naar ikke saa langt frem som Overkæben. 

 Paa Hagen sidder en uanselig Skægtraad. Afstanden fra 

 Snudespidsen til Øjet er større end dettes vandrette Tvær- 

 maal. Tænderne er alle smaa. Gattet ligger under Be- 

 gyndelsen af anden Rygfinne. Halefinnens Bagrand er 

 svagt, men tydelig indadbuet. Sidelinien er bøjet en 

 Smule under Slutningen af anden Rygfinne. Den levende 

 Fisk er paa Ryggen graagrøn med violet Skær, paa Siderne 

 sølvgraa med kobberrød Glans, medens dens Bugside er 

 hvid; Sidelinien er mørk eller endog sort, og ved den 

 (sædvanlig lige under den) er der under første Rygfinne 

 en stor, sort Plet. Hos den døde Fisk holder Sideliniens 

 og Plettens sorte Farve sig tydelig, men Ryggen og Siderne 

 mister deres Farveskær. 



R x 14-16; R 2 20—24; R 3 19-23; G, 23—27; G 2 20- 

 25; Br20— 21; Bu 6; Hx + c.25 + x. 



Kulleren bliver som Regel tredive— halvtredsindstyve 

 Centimeter lang og naar en Vægt paa et Par Kilogram; 

 allerede tre Kilogram vægtige Kuller er sjældne hos os, men 

 andet Steds skal man have taget Kuller paa omkring elleve 

 Kilograms Vægt og halvfemsindstyve Centimeters Længde. 



