18 



end Torskens Unger søger Kullerens Ly under Vandmænd, 

 indtil de opgiver det pelagiske Liv og søger Bunden; 

 maaske genoptages det pelagiske Liv til Tider, thi man 

 kan træffe over ti Centimeter lange Kullerunger, der lever 

 pelagisk. 



Vesterhavet er det Sted, hvor de største Kullerfiskerier 

 drives; af de i Aaret 1906 i de nordeuropæiske Have fan- 

 gede 245 Millioner Kilogram Kuller stammede de 175 

 Millioner herfra. Ogsaa det danske Kullerfiskeri foregaar 

 særlig i Vesterhavet (1911: Vesterhavet — c. 1.600.000 kg, 

 Skagerak — c. 21.000 kg, Kattegat — c. 15.000 kg, Bælthavet 

 — 250 kg; samlet Værdi 590.000 Kr., gennemsnitlig 36 Øre 

 pr. Kilo ; 3, 9 °/o af det samlede Udbytte af Saltvandsfiskeriet); 

 men Fangsten svinger stærkt fra Aar til Aar (var f. Eks. 

 oppe paa c. 3.300.000 kg i Vesterhavet i 1909). Kulleren 

 fanges dels i Trawl og Vaad, dels paa Bakker. I nordligere 

 Lande tilvirkes der en Del Klipfisk af Kuller, og i Tysk- 

 land og England røges den („smoked haddock"); den hos 

 os fangede tilvirkes for en mindre Del til Fars, medens 

 næsten hele Resten eksporteres; som den høje Gennem- 

 snitspris (23 — 36 Øre) viser, er Kulleren i Udlandet højere 

 værdsat end Torsken; her i Landet er den ikke saa anset. 



3. Hvilling (Gådus merlångus Linné). 



Overbid. Afstanden fra Snudespidsen til Øjet er større 

 end dettes vandrette Tværmaal. Hagen har ingen egent- 

 lig Skægtraad, men et knudeagtigt Rudiment eller en meget 

 lille og tynd Traad. En Del af Tænderne er ret store og 

 hugtandsagtige. Gattet ligger under første Rygfinnes tredje — 

 fjerde Straale. Sidelinien sænker sig svagt under anden 

 Rygfinne og er i øvrigt ret. Farven er noget vekslende, 

 men som Regel er Ryggen graagrøn med Messingglans, 

 der ogsaa viser sig i Striber paa de sølvfarvede Sider, 

 medens Bugen er emaljehvid; Sidelinien er mørkere end 

 Ryggen og hyppig messingskinnende; ved Brystfinnernes 

 Rod er der en tydelig, graasort Plet. Hyppig mangler 

 dog Messingglansen allerede hos den levende Fisk, lige- 

 som altid hos den i længere Tid døde; Brystfinnepletten 

 holder sig hos den døde Fisk. 



R t 13—16; R 2 18—25; R :5 19—22; G x 30-38; G 2 20- 

 25; Br 19-21 ; Bu 6; H x + 23-29 + x. 



