19 



Hvillingen bliver hos os i Reglen to — tre Decimeter 

 lang, sjældnere henimod fem. Dens Udbredelsesomraade 

 gaar fra Island og Nordkap til ind i Middelhavet og det 

 sorte Hav; ved Atlanterhavets Vestside træffes den ikke. 

 Hvillingen taaler bedre end Kulleren Brakvand og gaar 

 derfor længere ind i Østersøen end denne, men er dog 

 kun en enkelt Gang truffet saa langt inde som ved Got- 

 land. Hos os er den almindelig i alle Farvande, naar de 

 mest brakke Fjorde undtages, men kommer dog kun Efter- 

 aar og Vinter ind til Bornholm, og i Bælterne er den i 

 Reglen heller ikke hyppig om Sommeren. Den holder sig 

 paa mindre Dybder paa ikke over omkring halvfjerdsinds- 

 tyve Meter; i Almindelighed gaar de ældre paa dybere 

 Vand (den bløde Bunds Omraade), medens de yngre lever 



Fig. 6. Hvilling. (Efter Francis Day). 



paa den blandede Bund eller gaar ind i Bændeltangen. 

 Rigtig store Hvillinger forekommer overhovedet sjælden 

 indenfor Skagen. Hvillingen træffes kun i Legetiden i 

 større Stimer; ellers holder den sig mere spredt. I For- 

 hold til sin Størrelse er den en glubsk Rovfisk, der tager 

 en Mængde Smaafisk, men ogsaa Krebsdyr (Rejer), Orme 

 og Bløddyr. Dens Legetid er meget udstrakt — fra sidst 

 i Januar til Juli— August, men det meste af Legen sker i 

 Marts — Maj Maaneder. Om der end Øst og Syd for Dogger- 

 banken i det sydlige Vesterhav er en særlig Legeplads, er 

 Legen dog paa ingen Maade indskrænket til denne, men 

 foregaar overalt i Vesterhavet paa Dybder omkring fyrre- 

 tyve Meter og lidt mere. Indenfor Skagen leger Hvillingen 

 vistnok kun undtagelsesvis. Æggene er pelagiske. Ungerne 

 søger som de andre Torskearters oftest Ly under Vand- 

 mænd, indtil de ved en Længde af omkring fem Centi- 

 meter begynder at søge Bunden; over femten Centimeter 

 lange Hvillinger kan til Tider træffes pelagisk. Paa Grund 

 af den senere Legetid føres Hvillingens Yngel som Regel 

 længere ind i vore Farvande af de indadgaaende Strømme 



2* 



