26 



Opholdssteder for de ældre Fisk. Æggene og de spæde 

 Unger er pelagiske; ved to — fire Centimeters Længde sø- 

 ger Yngelen Kysten og har mange Steder et større Ud- 

 bredelsesomraade end de voksne; først senere trækker 

 Lubben sig tilbage fra det lave Vand ind paa det dybere. 



8. Spærling (Gådus esmårkii Nilsson). 



Underbid. Afstanden fra Snudespids til Øje er mindre 

 end Øjets vandrette Tværmaal. Hagen bærer en lille, tynd 

 Skægtraad. Overkæbens Tænder er smaa og karteagtige. 

 Gattet ligger under den bageste Del af første Rygfinne. 

 Halefinnens Bagrand er temmelig stærkt indadbuet. Side- 

 linien danner en svag Bue over Brystfinnen og gaar der- 

 efter under anden Rygfinnes forreste Del jævnt nedefter 



Fig. 11. Spærling. (Efter F. A. Smitt). 



for at løbe det sidste Stykke i lige Linie til Halefinnen. 

 Farven er oventil olivenbrun, medens Sider og Bug er 

 sølvhvide; Sidelinien er mørk; foroven ved Brystfinnens 

 Rod er der en sort Plet. 



R x 14—16; R 2 22—26; R 3 22—27; G x 26-30; G 2 24- 

 30; Br 19; Bu 6; H x + 20-24 + x. 



Spærlingen bliver omkring tyve, højst fireogtyve Cen- 

 timeter lang. Dens Udbredelsesomraade er forholdsvis 

 lille og omfatter Vesterhavets nordlige Del, Skagerak, 

 Kattegat, Norges Kyst op til Trondhjems Fjorden, Syd- og 

 Vest-Island, Færøerne og de britiske Øers Atlanterhavs- 

 kyst. Indenfor dette Omraade er Spærlingen yderst al- 

 mindelig paa Dybder fra et halvt til et Par Hundrede 

 Meter, hvor der er blød Bund. Ved Norges Kyst synes 

 den at være taget paa langt større Dybde (555 m), og den 

 kan ogsaa f. Eks. i det nordlige Kattegat af og til træffes inde 



