31 



To adskilte Rygfinner; den forreste har mere end 

 tre Straaler. Een Gatfinne, der ligesom anden Ryg- 

 finne er mer eller mindre indskaaren bag Midten. 

 Halefinnen er adskilt fra Ryg- og Gatfinner. Bug- 

 finnerne har omkring syv Straaler. Skællene er 

 taglagte og ikke særlig smaa. 



Slægten hører hjemme i den nordlige og sydlige Halv- 

 kugles tempererede Have. Af dens fire Arter lever een 

 hos os. 



1. Kulmulen (Merlucius sm fri dus 



Rafinesque Schmaltz). 



(Krøyer: Merluccius vulgåris; F. A. Smitt: Merlucius 



merluccius). 



Langstrakt og trind. Anden Rygfinne og Gatfinnen 



bliver højere bagtil. Bugfinnerne er omtrent af Størrelse 



som Brystfinnerne. Sidelinien er næsten ret, men skraa- 



ner dog ubetydelig fortil. Farven er mørkest hos de 



ældre; Ryggen er sortegraa eller graabrun, Siderne graa 



og Bugen sølvhvid; Sidelinien er graalig eller graabrun; 



Mundhulen og Gællehulerne er sorte undtagen hos de 



meget unge. 



R x 9—11; R 2 36-40; G 36-40; Br 12—15; Bu 7; 

 H x + 17—20 + x. 



Kulmulen bliver ofte over en Meter lang; ved 

 Norge er der maalt en paa 135 cm, og Vægten kan naa 

 over femten Kilogram. Dens Udbredelsesomraade gaar fra 

 Island ogTrondhjems Fjorden til Madeira og omfatter Mid- 

 delhavet; ved Amerika findes den ikke. Hos os viser den 

 sig som en typisk Sydfisk, der er langt talrigere i Vester- 

 havet og Skagerak i Aarets sidste Halvdel end i Foraars- 

 halvaaret, og som kun i Efteraarshalvaaret trænger ind i 

 Kattegat og i det nordlige Øresund, men da ogsaa kan 

 forvilde sig langt længere ind (Køge Bugt, August 1887; 

 Bramsnæsvig, c. 1901; Halskov, Juli 1888; Bugten ved 

 Kiel, 27. November 1872 og 31. December 1873; Kolding 

 Aa; Horsens Fjord, Oktober 1884; Skive, September 1869; 

 Sallingsund, November 1882). De voksne Kulmuler 

 holder sig udenfor Legetiden spredt paa omkring eet til 



