32 



et Par Hundrede Meters Dybde, hvor de om Dagen gaar 

 nær Bunden, men om Natten stiger op og stryger om 

 efter Føde. Under Indtrækket om Eftersommeren træffes 

 store Kulmuler ofte inde paa lavere Vand, paa den blandede 

 Bunds Omraade; en Banke i Kattegat, hvor Kulmulerne 

 tidligere samlede sig i store Stimer og var Genstand for 

 Fiskeri, har faaet Navnet Kummelbanken. Dette Indtræk 

 synes at være uden Forbindelse med Gydningen, skønt 

 denne vistnok foregaar i Sommertiden. I Skagerak er der 

 een Gang (September 1905) fundet talrige smaa Unger af 

 Kulmulen, men dennes nærmeste Legepladser synes ellers 

 at være i Atlanterhavet. Æggene er pelagiske lige- 

 som de spæde Unger. De unge Kulmuler lever vistnok 

 paa noget mindre dybt Vand end de voksne (omkring et 

 halvt Hundrede Meter) og foretager vistnok heller ikke 



,<....„ w^.x-'- -^" '" f v 



Fig. 15. Kulmule. (Efter Francis Day). 



saa udstrakte Vandringer som disse. Kulmulen er en 

 glubsk Rovfisk, der særlig tager Sild og Makrel. For vort 

 Fiskeri har Kulmulen kun ringe Betydning, selvom der 

 tages en Del paa Bakker. Men i Skagerak og i Vester- 

 havet fangedes i 1906 c. 2 Millioner Kilogram Kulmule, 

 medens det samlede Fangstudbytte for samme Aar opgøres 

 for de nordeuropæiske Have til c. 22 Millioner Kilogram, 

 hvoraf næsten 15 Millioner fangedes ved Irland; for Fiske- 

 riet ved Frankrigs, Spaniens og Portugals Kyster har Kul- 

 mulen stor Betydning. Kulmulens Kød er ikke synder- 

 lig godt. Fisken kaldes ikke sjælden Blister. 



4. Langeslægten (Molva S. Nilsson). 

 Legemet er meget langstrakt. Hagen bærer en 

 Skægtraad. Tænderne er delvis store paa Under- 

 kæben og Plovskærbenet, medens Mellemkæbe- 

 benenes Tænder er smaa og karteagtige; Gane- 

 benene er tandløse ligesom Overkæbebenene. Syv 

 Gællehudstraaler. To adskilte Rygfinner, der begge 



