46 



1. Brosme (Brosmius brosme Ascanius). 



Svagt Underbid. Øjnene er ovale og temmelig store. 



Finnernes Hud er tyk. Den fuldstændige Sidelinie 



danner en Bue. Farven er oventil graabrun, brun eller 



graagul; Bugen er hvidlig; de yngre har brede, gule Tvær- 



baand; de uparrede Finner har et sort Baand, der udadtil 



er kantet med hvidt. 



R 90-107; G 66—77; Br 22-24; Bu 5; H x + c. 42 -f x. 



Brosmens Længde er oftest omkring seks Decimeter, 

 men kan overstige een Meter; Vægten kan naa ti, ja endog 

 sytten Kilogram. Brosmens Udbredelsesomraade strækker 

 sig over det nordlige Atlanterhav fra Murmankysten, Is- 



Fig 25. Brosme. (Efter Zoologia danica). 



land og Grønland (her yderst sjælden) sydpaa til den 

 nordligere Del af de britiske Øer og til Kap Cod paa 

 Amerikas Østkyst. Brosmen er almindelig i Vesterhavets 

 nordligste Del, men aftager hurtig i Mængde saavel sydefter 

 i Vesterhavet som indefter i Skagerak, hvor den hører til 

 Sjældenhederne saavel i Kristiania Fjord som ved Bohusians 

 Kyst. I Kattegat vides kun een Brosme fanget (mellem Trin- 

 delen og Vinga i den dybe Rende d. 18. November 1873), og 

 fra vore indre Farvande kendes den ikke. Brosmen lever 

 stimevis paa Dybder fra Hundrede ned til over Tusinde 

 Meter, helst hvor der er Klippebund. Den tager her særlig 

 større Krebsdyr fra Bunden (f. Eks. Bogstavhummer), men 

 ogsaa Fisk. Dens Kød er godt, og den er Genstand for et 

 betydeligt Fiskeri udfor Norge, Færøerne og Island, hvor 

 den gerne fanges sammen med Lange og Helleflynder paa 

 Krog. Det samlede nordeuropæiske Brosmefiskeri opgives 

 dog kun til godt 10 Millioner Kilogram i 1908. I Legetiden, 

 der falder i Maanederne April, Maj og Juni, synes Bros- 

 men at stige op i lavere Vand. Dens pelagiske Æg er 

 nærmest os taget i Vesterhavet over den store Fiskebanke, 

 i Skagerak og i det norske Dyb. Unger paa henved fem 



