65 



Føletraade. Begge Brystfinner er veludviklede. Baade 

 Øjen- og Blindsidens Skæl er ru. Sidelinien er ret. Farven 

 paa Øjensiden er i Reglen mørkebrun, næsten sort, med 

 sort Marmorering, men ikke sjælden er den lysere, gul- 

 brun med mørk Marmorering og rødgule Pletter; Øjen- 

 sidens Brystfinne har altid en stor, sort Plet; Blindsiden 

 er hvid. Krophøjden er forholdsvis større hos Hunnerne 

 end hos Hannerne og de 

 unge; derimod er Brystfin- 

 nerne forholdsvis længst 

 hos Hannerne. 



R 70—87; G 54-73; Br 

 7— 9; Bu 4— 6; H 3+ 14 + 3. 



Tungens sædvanlige 

 Længde er tre — fire Deci- 

 meter, men ved England 

 kan den blive over seks 

 Decimeter lang, og den skal 

 der kunne blive over tre 

 Kilogram vægtig, medens 

 den almindelige Vægt knap 

 er et halvt Kilogram. Dens 

 Udbredelsesomraade gaar 

 mod Nord til Stadt paa Nor- 

 ges Kyst (62° n. Br.) og 

 derfra langs Europas Vest- 

 kyst og Middelhavskyst; ved 

 Amerika findes den ikke. I 

 vore Have er den alminde- 

 lig i Vesterhavet, Skagerak, 

 Kattegat, det nordlige Øre- 

 sund og Samsøhavet, medens den er faatallig i det øvrige 

 Bælthav og i den vestlige Østersø; i den egentlige Østersø 

 vides den ikke taget i nyere Tid, men fra ældre Tid 

 findes der Beretning om, at den er fanget ved Abekås 

 paa Skaanes Sydkyst og mulig ved Bornholm. Tungen 

 findes om Sommeren helt inde ved Kysten paa faa 

 Decimeters Dybde og ud til henved fyrretyve Meters 

 Dybde. Om Vinteren trækker den ud paa dybere Vand 

 vel indtil Hundrede Meters Dybde. Den ynder sandet 

 eller gruset Bund om Sommeren, men lever om Vinteren 

 ude paa den bløde Lerbund; derfor træffes den ikke inde 

 i i Bændeltangen, men derimod ofte — særlig de unge — 

 paa de nøgne Sandrevler langs Kysten. Et udmærket Be- 



C. V. Otterstrøm: Fisk II. 5 



Fig. 36. Hoved af 

 Tunge, set fra Blindsiden. 

 a — det forreste Næse- 

 bor, b — det bageste 

 Næsebor. (Efter Holt & 

 Byrne). 



