72 



pig findes. Skællene er forholdsvis store; de er glatte og 

 taglagte. Sidelinien er næsten aldeles lige. Farven er 

 paa Øjensiden graalig rødbrun med olivengrønne Skygger 

 eller noget mørkere, chokoladebrun; som Regel er Spidsen 

 af Øjensidens Brystfinne sort; Blindsiden er hvid med 

 tæt, sort Punktering. 



R 95-120; G 86—102; Br 10— 12; Bu5-6; H 4 + 

 14—16 + 4. 



Skærisingen kan blive fem, ved Amerika endog godt 

 seks Decimeter lang. Dens Udbredelsesomraade gaar fra 

 Murmankysten og Island til den biskayiske Bugt og Kap 

 Cod paa Nordamerikas Østkyst. Hos os findes den i 



Fig. 42. Skærising. (Efter Francis Day). 



Vesterhavet, men kun i dets dybere Del, i Skagerak, 

 Kattegat og i ringe Tal i det nordlige Øresund; fra Bælt- 

 havet foreligger ogsaa Beretninger om Fangst af den, og 

 i den vestlige Østersø fanges den af og til (Eckernførde, 

 24. Maj 1875, Juli 1880). I den egentlige Østersø trænger 

 den imidlertid ikke ind. Skærisingen hører hjemme paa 

 dybt Vand og forekommer kun paa den bløde Bunds Om- 

 raade, hvor den i Skagerak i hvert Fald gaar ned til fire 

 Hundrede Meters Dybde; andet Steds er den taget 

 paa en Dybde af c. 1.370 Meter. Dens Føde bestaar af 

 Bundkrebsdyr, Orme og Pighude. Legetiden er hos os i 

 Maanederne Maj— September, særlig i Juli. Legen finder 

 Sted paa dybt Vand, hos os i hvert Fald næppe indenfor 

 Skagerak. Ungerne søger Bunden, naar de har naaet en 

 Længde af omkring fire Centimeter. Mindre end ti Cen- 

 timeter lange Skærisinger er aldrig fundet indenfor 

 Skagerak. Skærisingens Kød er godt, og den er Gen- 



