82 



Hoved og Krop er ru, men da dette ogsaa gælder gamle 

 Hunner, svigter dette Kendetegn let. Men fra den første 

 Gydning og Livet ud kendes Hunnerne uden Vanskelighed, 

 idet Rognsækkene da altid kan føles og ses (jfr. Side 60 

 og Fig. 35); derimod er det ikke let at kende en Rød- 

 spættehun, der endnu aldrig har udviklet Rogn, fra Han- 

 nerne; de modne Hanner kendes hurtig paa Mælken, der 

 flyder af dem for et ringe Tryk. Erfaringen viser, at man 

 paa en Fiskeplads ofte fanger hovedsagelig Hanner eller 

 hovedsagelig Hunner; da Hunnerne gennemgaaende er 

 de største og følgelig de mest eftertragtede, bliver Resul- 

 tatet, at Fiskeriet særlig gaar ud over dem. Naar Moden- 

 heden indtræder, ophører den stærke aarlige Tilvækst, og 

 Fiskens Huld bliver nu meget forskelligt efter Aarstiden. 

 En Gennemsnits-Rødspættes Vægt i Gram (g) kan beregnes 

 efter dens Længde i Centimeter(l) efter Formlen: g = l 3 : 100. 

 Rødspættens Alder lader sig forholdsvis let bestemme ved 

 en Undersøgelse af Hørestenene og Knoglerne (jvf. Del I 

 Side 36 samt Figurerne 16 og 17); i tusindvis af Rødspætter 

 er i de senere Aar blevet aldersbestemt paa disse Maader. 

 Man har derigennem bl. a. kunnet paavise, at de smaat- 

 voksende Østersø-Rødspætter opnaar en høj Alder; den 

 længste af de undersøgte Rødspætter (9, 49 cm, c. 1,5 kg) 

 var saaledes mindst 18 Aar, medens den ældste Han var 

 c. 25 Aar (27 cm), og den ældste Hun var c. 30 Aar (43 cm). 

 Som det gennem Mærkningsforsøg er godtgjort, kan Rød- 

 spætten foretage længere Vandringer, f. Eks. fra Kattegat 

 til Vesterhavet eller omvendt; men det viser sig, at denne 

 omstrejfende Tilbøjelighed særlig findes hos den nordlige 

 Vesterhavsform, hvorimod den baltiske Form kun vandrer 

 lidt; selv om denne i ikke ringe Grad gaar f. Eks. fra 

 den vestlige Østersø til den østlige, vandrer den dog ikke 

 ud i de mere salte Farvande nordefter (nordlige Kattegat, 

 Skagerak). Efter Aarstiderne foregaar der andre, mindre 

 Vandringer, idet der i alle vore Farvande foregaar en 

 Indvandring mod Kysterne i Foraars- og Efteraarstiden 

 og en Udvandring mod dybere Vand i den koldeste og 

 varmeste Tid af Aaret. 



Rødspættefiskeriet er nu det mest udbyttegivende af 

 vore Fiskerier, men saaledes har det kun været i en kortere 

 Aarrække. Endnu i Tresserne fiskedes Rødspætten næsten 

 udelukkende med Rødspættegarn (Sættegarn), og Fiskeriet 

 var et udpræget Kystfiskeri. Midt i Aarhundredet op- 

 fandt en Sallingfisker Snurrevaaddet, og i Halvfjerdserne 

 kom dette udmærket fiskende Redskab i Brug i Kattegat; 

 da man samtidig begyndte at anvende søgaaende Dæks- 

 baade til Snurrevaadsfiskeri, bredte dette sig ogsaa snart 

 til Vesterhavet. Medens Rødspætter, der fanges i Sætte- 



