97 



af Hovedets Længde. Lever i Middelhavet og langs Eu- 

 ropas Vestkyst. Man kan yderligere skelne mellem for- 

 skellige Former, der synes at opstaa som Følge af en 

 betydelig Tilpasningsevne til Liv under forskellige Vilkaar. 

 Den Form, der lever hos os, er Arnoglossus latérna 

 varietas microstoma, formå communis Kyle. 



Tungehvarren bliver næppe over sytten Centimeter lang, 

 og oftest er den kun tolv til femten. Den er en sydlig 

 Art; i Middelhavet er den almindelig, og herfra op langs 

 Europas Vestkyst kendes den stedvis indtil Kristiania 

 Fjord; ved England og Irland er den ret almindelig, 

 og det samme gælder en Del af vore Farvande, nemlig 

 Vesterhavet, Skagerak og Kattegat; den er truffet saa 

 langt inde i vore Farvande som i Kerteminde Bugt 

 (1899) og ved Barsebåck (1905). Tungehvarren holder sig 

 til sandet eller leret Bund paa Dybder af ti til Hun- 

 drede Meter (i Middelhavet ned til halvandet Hundrede 

 Meter). Særlig almindelig synes den hos os at være 

 Nord og Øst for Læsø paa den lerblandede Sandbund. 

 Den yngler hos os i Maanederne Juni — August og mest 

 paa Dybder mellem ti og fyretyve Meter. Æggene er de 

 mindste kendte, pelagiske Fiskeæg fra vore Have (kun 

 0,60—0,76 mm i Tværmaal). Naar højre Øje paa sin Van- 

 dring mod venstre Side naar Rygkanten, er Rygfinnen alle- 

 rede groet saa langt frem, at Øjet kommer til at passere 

 under den; derved bliver der en kort Tid to Aabninger for 

 højre Øje, og Øjet kan i dette Tidsrum efter Behag drejes 

 til at se ud gennem Øjeaabningen paa højre eller paa 

 venstre Kropside; senere gaar Øjet helt over paa venstre 

 Side. Tungehvarren er ret rovbegærlig og tager særlig 

 Smaafisk (Glaskutlinger og lyse Kutlinger), men ogsaa 

 Krebsdyr o. a. Den er for lille til at kunne have Betyd- 

 ning som Fødemiddel. Da den af samme Grund forholds- 

 vis sjælden fanges og endnu sjældnere ilandbringes, va- 

 rede det længe, inden den blev kendt fra vore Farvande. 

 Først i 1886 skete det, men siden har den som sagt vist 

 sig at være almindelig. 



2. Hvarreslægten (Rhombus Rondelet). 



Venstre Side er Øjensiden. Munden er stor 

 eller middelstor, og dens højre og venstre Side er 

 omtrent ens udviklede. Ganebenene og Tungen 

 er tandløse; Mellemkæbebenene og Underkæben 



C. V. Otterstrøm: Fisk II. 7 



